Kriss Andersons: Īlon, kāds traks sapnis
pārliecinātu tevi mēģināt stāties pretim autorūpniecībai
un būvēt pilnībā elektrisku auto?
Īlons Masks: Tas sākās vēl studiju laikos.
Es domāju par problēmām, kas visdrīzāk skars pasaules vai cilvēces nākotni.
Manuprāt, ir ļoti svarīgi, lai mums būtu ilgtspējīgs transports
un ilgtspējīga enerģijas ražošana.
Šis vispārējais ilgtspējīgas enerģijas jautājums
ir mūsu gadsimta galvenais uzdevums,
pat neņemot vērā rūpes par vidi.
Pat ja CO2 izmeši videi nāktu par labu,
ogļūdeņraži mums beigsies tik un tā,
un ir jāatrod kāds ilgtspējīgs enerģijas avots.
K.A.: Lielāko daļu Amerikas elektrības ražo, dedzinot fosilos kurināmos.
Kāds labums no elektriskā auto, ko darbina ar šādu elektrību?
Ī.M.: Atbilde iekļauj divus elementus.
Pirmkārt, pat ja lietojat to pašu izejdegvielu,
bet ražojat enerģiju spēkstacijā un izmantojat to elektriskā auto uzlādei,
tas joprojām ir labāk.
Ņemsim par piemēru dabasgāzi,
kas ir izplatītākais ogļūdeņraža kurināmais.
Ja to sadedzina modernā General Electric dabasgāzes turbīnā,
iegūst ap 60% efektivitāti.
Ja to pašu degvielu izmanto iekšdedzes dzinēja auto,
iegūst ap 20% efektivitāti.
Jo stacionārā spēkstacijā var atļauties ko daudz smagāku un apjomīgāku,
kas ļauj ar siltuma pārpalikumu darbināt tvaika turbīnu,
kas kļūst par sekundārās enerģijas avotu.
Tātad, pat ņemot vērā elektrības pārvades zudumus un visu pārējo,
pat izmantojot to pašu izejdegvielu jūs ietaupāt vismaz pusi,
ja uzlādējat elektrisko auto ar spēkstacijā ražotu enerģiju.
K.A.: Apjoms nodrošina efektivitāti.
Ī.M.: Jā, tā ir.
Otrkārt, mums tik un tā vajag
ilgtspējīgu enerģijas ražošanu, elektroenerģijas ražošanu.
Ja mums jāatrod veids, kā elektrību ražot ilgtspējīgi,
ir jēga izmantot elektriskos auto kā transporta veidu.
K.A.: Mums šeit ir video, kā tiek salikta Tesla,
kura, ja mēs varētu redzēt pirmo video...
Kas šajā auto ir inovatīvs?
Ī.M.: Lai paātrinātu elektriskā transporta ieviešanu...
Jāsaka, ka es patiesībā domāju,
ka visi transporta līdzekļi pāries pilnībā uz elektrību,
izņemot ironiskā kārtā raķetes.
Ņūtona trešo likumu vienkārši nevar apiet.
Jautājums ir, kā paātrināt elektriskā transporta ieviešanu.
Lai to paveiktu auto jomā, jāpiedāvā patiešām energoefektīva mašīna.
Tas nozīmē padarīt to ārkārtīgi vieglu.
Šeit redzams
vienīgais ASV ražotais auto, kura virsbūve un šasija ir viscaur no alumīnija.
Mēs patiesībā izmantojām daudz raķešu dizaina tehnoloģiju,
lai auto padarītu vieglu, neskatoties uz ļoti lielo bateriju paketi.
Tam ir arī viszemākais pretestības koeficients starp šāda izmēra auto.
Tādējādi enerģijas patēriņš ir ļoti zems,
un tam ir vismodernākā bateriju pakete,
kas nodrošina konkurētspējīgu nobraukumu ar vienu uzlādi,
proti, ap 400 kilometriem.
K.A.: Bateriju paketes gan ir ļoti smagas,
bet, jūsuprāt, matemātika tomēr var nostrādāt –
apvienojot vieglu virsbūvi ar smagu bateriju,
var panākt iespaidīgu efektivitāti.
Ī.M.: Tieši tā, visam pārējam šajā auto jābūt ļoti vieglam,
lai kompensētu bateriju svaru,
turklāt jābūt zemam pretestības koeficientam, lai panāktu labu nobraukumu.
Model S pircēji savā starpā pat savā ziņā sacenšas,
kurš sasniegs tālāko nobraukumu.
Šķiet, kādam nesen ar vienu uzlādi izdevās nobraukt 676 kilometrus.
K.A.: Bruno Baudens, kurš ir šeit, to paveica, pārspējot pasaules rekordu.
Ī.M.: Apsveicu! K.A.: Tā bija labā ziņa.
Sliktā ziņa –
viņam nācās braukt ar nemainīgu ātrumu, 29 kilometriem stundā,
un viņu apstādināja policija.
(Smiekli)
Ī.M.: Bet jūs noteikti varat braukt...
Ja normālos apstākļos braucat ar ātrumu 95 kilometri stundā,
400 kilometri ir saprātīgs skaitlis.
K.A.: Parādīsim otro video, kurā redzama Tesla darbībā uz ledus.
Ne pavisam ne akmens The New York Times lauciņā, starp citu.
Kas, braucot ar šo auto, pārsteidz visvairāk?
Ī.M.: Radot elektroauto, tā jutīgums ir neticams.
Tāpēc mēs vēlējāmies, lai cilvēki justos tā,
it kā tie gandrīz saplūstu ar auto,
justos pilnībā vienoti ar auto,
un, griežot stūri un paātrinot, tas vienkārši notiek,
it kā mašīnai būtu ESP.
Ar elektrisko auto to var paveikt tā jutības dēļ.
Ar benzīna auto to nevar.
Manuprāt, tā ir milzīga starpība,
un to var izjust tikai izmēģinājuma brauciena laikā.
K.A.: Šis ir skaists, bet dārgs auto.
Vai ir plāns, kā to padarīt pieejamu plašam patērētāju lokam?
Ī.M.: Teslas mērķis vienmēr ir bijis iekļauties trīs soļu procesā,
kur pirmā versija ir dārgs auto mazā apjomā,
otrā versija ir vidēji dārgs vidējā ražošanas apjomā,
un trešā versija būtu zemas cenas, liela apjoma auto.
Pašlaik mēs esam otrajā posmā.
Mums bija Roadster, 100 000 dolāru vērts sporta auto.
Tad bija Model S, kas maksā, sākot no aptuveni 50 000 dolāru.
Un trešā paaudzes auto, kas, cerams, iznāks pēc trim vai četriem gadiem,
maksās 30 000 dolāru.
Bet vienmēr, kad parādās jauna tehnoloģija,
tai parasti vajag trīs galvenās versijas,
lai to padarītu par pievilcīgu masu produktu.
Es domāju, mēs ejam tajā virzienā,
un esmu drošs, ka pie tā nonāksim.
K.A.: Pašlaik, ja nav jābrauc tālu,
var aizbraukt, atbraukt atpakaļ un uzlādēt auto mājās.
Valstī nav milzīga ātrās uzlādes punktu tīkla.
Vai, tavuprāt, tādu tiešām izdosies izveidot,
vai arī uzlādes punkti būs tikai uz dažiem galvenajiem maršrutiem?
Ī.M.: Patiesībā uzlādes punktu ir daudz vairāk, nekā ļaudis domā,
un Tesla ir attīstījusi
tā saucamo superuzlādes tehnoloģiju.
Mēs to piedāvājam kopā ar Model S iegādi bez maksas, uz visiem laikiem.
Tas ir kas tāds, ko varbūt daudzi nezina.
Patiesībā Kalifornija un Nevada ir pilnībā pārklāta,
un arī austrumu piekraste no Bostonas līdz Vašingtonai ir pārklāta.
Līdz šī gada beigām varēs aizbraukt no Losandželesas līdz Ņujorkai,
izmantojot tikai superuzlādes tīklu,
kas uzlādē piecreiz ātrāk nekā parasti.
Galvenais ir ievērot braukšanas un atpūtas laika proporciju –
aptuveni seši līdz septiņi pret vienu.
Tātad, ja braucat trīs stundas, jūs apstājaties uz 20 līdz 30 minūtēm,
jo tik ilgi parasti cilvēki atpūšas.
Tātad, ja ceļu uzsākat 9 no rīta,
ap pusdienlaiku jūs apstājaties paēst,
aiziet uz tualeti, padzert kafiju, pirms turpināt ceļu.
K.A.: Tātad jūs patērētājiem piedāvājat pilnu uzlādi stundas laikā?
Tas ir normāli – nedomājiet, ka paspēsiet 10 minūtēs.
Ir jāgaida stundu, bet labā ziņa ir tā, ka palīdzat glābt pasauli,
un elektrība, starp citu, ir par brīvu, par to nav jāmaksā.
Ī.M.: Patiesībā mēs no cilvēkiem sagaidām,
ka tie apstāsies uz aptuveni 20 līdz 30 minūtēm, nevis uz stundu.
Labāk ir nobraukt aptuveni 270 kilometrus
tad apstāties uz pusstundu un tad turpināt.
Tāds ir dabiskais brauciena ritms.
K.A.: Labi. Tas ir tikai viens spieķis jūsu enerģijas ritenī.
Tu esi strādājis pie uzņēmuma SolarCity.
Kas tajā ir neparasts?
Ī.M.: Kā jau iepriekš minēju,
mums vajag ilgtspējīgu elektrības ražošanu
un arī tās patēriņu,
tāpēc esmu visai pārliecināts,
ka galvenais avots enerģijas ražošanā būs Saule,
tā patiesībā ir netiešā kodolsintēze.
Mums pie debesīm ir šis milzu kodolsintēzes ģenerators – Saule, –
un mums vienkārši jāievāc drusku no tās enerģijas
civilizācijas vajadzībām.
Ko daudzi zina, bet neapzinās,
ka pasauli jau tagad gandrīz pilnībā apgādā Saules enerģija.
Ja Saules nebūtu, mēs būtu sasalusi ledus bumba,
mīnus 270 grādi pēc Celsija,
un Saule dod enerģiju visai nokrišņu sistēmai.
Visa ekosistēma izmanto Saules enerģiju.
K.A.: Bet benzīna litrā
būtībā ir tūkstošiem gadu koncentrētas Saules enerģijas,
tāpēc ir grūti pašlaik aprēķināt Saules enerģijas priekšrocības,
lai tā kaut daļēji spētu konkurēt,
piemēram, ar dabasgāzi, slānekļa dabasgāzi.
Kā tu to izveidosi par konkurētspējīgu uzņēmumu?
Ī.M.: Patiesībā esmu pārliecināts,
ka Saules enerģija itin viegli pārspēs visu, ieskaitot dabasgāzi.
K.A.: Kā?
(Aplausi)
Ī.M.: Tam tā jābūt.
Ja ne, tad mums draud lielas nepatikšanas.
K.A.: Bet jūs nepārdodat saules paneļus patērētājiem.
Ko jūs darāt?
Ī.M.: Patiesībā pārdodam gan.
Saules enerģijas sistēmu var nopirkt vai iznomāt.
Vairums izvēlas nomāt.
Saules enerģijas priekšrocība ir tā,
ka tai nav degvielas vai darbības izmaksu,
līdzko sistēma uzstādīta, tā vienkārši tur stāv.
Tā strādā desmitiem gadu.
Tā droši vien strādās gadsimtu.
Tāpēc galvenais uzdevums ir samazināt uzstādīšanas izmaksas
un tad samazināt finansēšanas izmaksas aizņēmuma procentu dēļ,
jo tie ir divi galvenie faktori, kas ietekmē Saules enerģijas izmaksas.
Un mēs esam spēruši lielu soli šajā virzienā,
tāpēc esmu pārliecināts, ka pārspēsim dabasgāzi.
K.A.: Tātad jūsu šā brīža piedāvājums patērētājiem ir
nemaksāt tik daudz uz priekšu?
Ī.M.: Nemaksāt neko.
K.A.: Nemaksāt uz priekšu neko. Mēs uzstādīsim paneļus uz jūsu jumta.
Jūs maksāsiet... kāds parasti ir nomas līguma termiņš?
Ī.M.: Parasti termiņš ir 20 gadu,
bet piedāvājuma priekšrocība, kā jau minēji, ir diezgan vienkārša.
Nekādu sākotnējo ieguldījumu mazāks elektrības rēķins.
Diezgan labs darījums.
K.A.: Izskatās pēc ieguvuma patērētājam.
Nekāda riska, un maksājat mazāk nekā līdz šim.
Bet jūsu sapnis ir, ka... ?
Kam pieder elektrība no šiem paneļiem ilgtermiņā?
Kā jūs kā uzņēmums no tā pelnāt?
Ī.M.: Principā SolarCity iegūst naudu kapitālieguldījumam,
teiksim, no kāda uzņēmuma vai bankas.
Google ir viens no mūsu lielākajiem partneriem.
Un viņi no šī ieguldītā kapitāla plāno gūt peļņu.
Ar šo kapitālu SolarCity nopērk un uzstāda uz jumta paneļus,
un iekasē no mājas vai uzņēmuma īpašnieka mēneša nomas maksu,
kas tomēr ir mazāka nekā rēķins par elektrību.
K.A.: Bet jūs paši no šīs elektrības iegūstat ilgtermiņa labumu.
Jūs veidojat tādu kā jauna veida izkliedētu enerģijas apgādi?
Ī.M.: Tieši tā.
Tas nozīmē milzīgu, izkliedētu enerģijas apgādi.
Manuprāt, tas ir labi,
jo enerģijas apgāde ir bijusi monopols un cilvēkiem nav bijusi nekāda izvēle.
Principā pirmo reizi šim monopolam ir konkurence,
jo sadales līnijas līdz šim piederējušas tikai enerģijas apgādes uzņēmumiem,
bet tagad tās ir uz jūsu jumta.
Tāpēc es domāju, ka tas stiprina namīpašnieku un uzņēmumu pozīciju.
K.A.: Un tu patiešām spēj iedomāties nākotni,
kur lielāko daļu enerģijas Amerikā
tuvāko desmit vai divdesmit gadu, vai tavas dzīves laikā, iegūst no Saules?
Ī.M.: Esmu pilnīgi pārliecināts, ka Saule būs nozīmīgs enerģijas avots,
ļoti iespējams, ka galvenais,
un es paredzu, ka tas kļūs nozīmīgs tuvākajos 20 gados.
Es par to esmu saderējis.
K.A.: Kā tu definē nozīmīgumu?
Ī.M.: Vairāk no Saules nekā no citiem avotiem.
K.A.: Ar ko tu par to saderēji?
Ī.M.: Ar draugu, kas paliks anonīms.
K.A.: Mēs nevienam neteiksim.
(Smiekli)
Ī.M.: Es saderēju, šķiet, pirms diviem, trim gadiem.
Tātad pēc aptuveni 18 gadiem,
es domāju, mēs no Saules iegūsim vairāk enerģijas nekā no citiem avotiem.
K.A.: Labi, atgriezīsimies pie trakām derībām, ko noslēdzi, šķiet, pats ar sevi.
Tu nopelnīji ar PayPal pārdošanu.
Tu nolēmi izveidot kosmosa uzņēmumu.
Kurš gan uz šīs planētas uzsāktu kaut ko tādu?
(Smiekli)
Ī.M.: Man bieži to jautā, tas tiesa.
Cilvēki saka: "Vai esi dzirdējis joku
par puisi, kas kosmosa industrijā tika pie neliela kapitāla?"
Un atbilde, protams, ir: "Jā, sākumā viņa kapitāls bija liels."
(Smiekli)
Un es stāstu cilvēkiem,
ka mēģināju atrast ātrāko veidu, kā lielu kapitālu pārvērst mazā.
Un viņi skatās uz mani un saka: "Nopietni?"
K.A.: Un dīvainā kārtā tā arī bija.
Kas notika?
Ī.M.: Gandrīz nogāja greizi.
Mēs bijām tuvu bankrotam,
bet 2008. gadā mums izdevās tam tikt pāri.
SpaceX mērķis ir mēģināt attīstīt raķešu tehnoloģiju,
jo īpaši mēģināt rast risinājumu,
kas, manuprāt, ir vitāls, lai cilvēce varētu ceļot kosmosā,
tas ir, uzbūvēt ātri un pilnībā atkal izmantojamu raķeti.
K.A.: Vai cilvēce ceļos kosmosā?
Vai tas ir tavs sapnis kopš mazotnes?
Tu sapņoji par Marsu un vēl tālāk?
Ī.M.: Es bērnībā tiešām būvēju raķetes, bet nedomāju, ka darīšu kaut ko šādu.
Tas bija drīzāk no skatpunkta:
kam jānotiek, lai nākotne
būtu interesanta un iedvesmojoša?
Un es domāju, ka, ielūkojoties nākotnē, ir milzīga starpība,
starp kosmosā ceļojošu cilvēci,
kas apceļo zvaigznes un dažādas planētas, –
manuprāt, tas ir patiešām aizraujoši –
un cilvēci, kas uz mūžīgiem laikiem spiesta dzīvot uz Zemes,
līdz kādam notikumam, kad viss izmirst.
K.A.: Jums kaut kā ir izdevies samazināt raķetes būvniecības izmaksas
par 75 procentiem, atkarībā no aprēķinu veida.
Kā jūs to paveicāt?
NASA ir to darījusi gadiem.
Kā tas izdevās jums?
Ī.M.: Mēs veicām nozīmīgus uzlabojumus
korpusa, dzinēju, elektronikas un starta operācijas tehnoloģijā.
Mūsu ieviesto inovāciju saraksts ir garš,
to ir diezgan grūti aprakstīt šīs runas ietvaros, bet...
K.A.: Daļēji arī tādēļ, ka jūs var nokopēt, vai ne?
Jūs neesat to visu patentējuši, kas, manuprāt, ir ļoti interesanti.
Ī.M.: Nē, mēs nepatentējam.
K.A.: Jūsuprāt, patentēt ir bīstamāk nekā nepatentēt?
Ī.M.: Tā kā mūsu galvenie konkurenti ir valstu valdības,
patenttiesību ievērošana ir diezgan apšaubāma.
(Smiekli) (Aplausi)
K.A.: Ļoti, ļoti interesanti.
Bet lielākā inovācija ir vēl priekšā, un jūs pie tās strādājat.
Pastāsti par to!
Ī.M.: Jā, tātad lielā inovācija...
K.A.: Varbūt parādīsim to video, un tu varētu pastāstīt, kas tur notiek.
Ī.M.: Protams.
Tātad ar raķetēm lieta tāda, ka tās ir vienreizlietojamas.
Visas raķetes pašreiz ir vienreiz lietojamas.
Space Shuttle bija mēģinājums izveidot vairākkārt lietojamu raķeti,
bet pat tā galveno tvertni katrreiz atmeta,
un, lai atkal izmantotu vairākkārt izmantojamās daļas,
vajadzēja ieguldīt 10 000 cilvēku komandas deviņu mēnešu darbu.
Tāpēc katrs Space Shuttle lidojums izmaksāja miljards dolāru.
Tas, protams, ne visai labi...
K.A.: Kas tur tikko notika? Vai mēs redzējām, ka kaut kas nosēdās?
Ī.M.: Tieši tā.
Ir svarīgi, lai raķetes posmi spētu atgriezties palaišanas vietā
un dažu stundu laikā būtu gatavi jaunam startam.
K.A.: Oho! Vairākkārt lietojamas raķetes!
Ī.M.: Jā. (Aplausi)
Un daudzi neapzinās to,
ka propelenta degvielas izmaksas ir ļoti mazas,
līdzīgi kā reaktīvajai lidmašīnai.
Tātad propelenta izmaksas ir aptuveni 0,3 procenti
no raķetes izmaksām.
Tāpēc kosmosa lidojuma izmaksas var samazināt, teiksim, apmēram simtkārtīgi,
ja raķeti var atkal efektīvi izmantot.
Tādēļ tas ir tik svarīgi.
Jebkurš mūsu izmantotais transporta veids –
vai tās būtu lidmašīnas, vilcieni, auto, velosipēdi vai zirgi –
ir atkalizmantojami, izņemot raķetes.
Tāpēc, lai kļūtu par kosmosa ceļotāju civilizāciju, šī problēma jāatrisina.
K.A.: Tu man iepriekš jautāji,
cik populāri būtu kruīza ceļojumi, ja pēc katra no tiem kuģi sadedzinātu.
Ī.M.: Daži kruīzi acīmredzot ir ļoti problemātiski.
(Smiekli)
K.A.: Noteikti daudz dārgāki.
Tātad tā ir potenciāli pilnīgi graujoša tehnoloģija,
un, manuprāt, bruģē ceļu tavam sapnim
par plaša mēroga ceļošanu uz Marsu.
Tu vēlētos redzēt koloniju uz Marsa.
Ī.M.: Tieši tā.
SpaceX vai kādai uzņēmumu un valdību sadarbības grupai
jāvirzās uz to, lai dzīvība izplatītos uz dažādām planētām
un mēs nodibinātu bāzi uz citas planētas,
uz Marsa, kas ir vienīgā reālistiskā iespēja,
un tad paplašinātu šo bāzi,
līdz mēs kļūtu par īstu daudzplanētu sugu.
K.A.: Cik tālu tad esat ar šo "padarīsim to vairākkārt lietojamu"?
Kā ar to sokas?
Tikko redzētais bija tikai simulācijas video.
Kā ar to veicas?
Ī.M.: Mēs pēdējā laikā esam krietni pavirzījušies uz priekšu
ar projektu, ko dēvējam par "Sienāža testa projektu,"
kurā testējam vertikālo nosēšanos,
kas ir sarežģītā lidojuma noslēguma fāze.
Un mums ir labi rezultāti.
K.A.: Vai varam to redzēt? Ī.M.: Jā.
Lai palīdzētu aptvert mērogu –
mēs saģērbām kovboju Džonija Keša drēbēs
un pieskrūvējām šo manekenu pie raķetes korpusa.
(Smiekli)
K.A.: Skaidrs, paskatīsimies vēlreiz, jo tas ir vienreizēji, ja tā padomā.
Nekas tāds iepriekš nav redzēts.
Raķete uzlido un tad...
Ī.M.: Jā, raķete ir divpadsmitstāvu mājas augstumā.
(Raķetes palaišana)
Tagad tā lidinās apuveni 40 metru augstumā
un pastāvīgi regulē
galvenā dzinēja leņķi, slīpumu un novirzi,
un novērš apgāšanos ar aukstas gāzes pūtējiem.
K.A.: Kolosāli!
(Aplausi)
Īlon, kā tev tas izdodas?
Šie projekti – PayPal, SolarCity,
Tesla, SpaceX – tie ir tik ļoti dažādi,
tik ambicioza mēroga projekti.
Kā gan viens cilvēks
spēj radīt tik daudz inovāciju?
Kas tevī tāds ir?
Ī.M.: Es īstenībā nezinu.
Man tev nav labas atbildes.
Es daudz strādāju. Ļoti daudz.
K.A.: Man ir teorija.
Ī.M.: Labi, kāda?
K.A.: Pēc manas teorijas
tev piemīt spēja par dizainu domāt sistēmiski
un sasaistīt kopā dizainu, tehnoloģiju un uzņēmējdarbību,
ja TED būtu TUD jeb tehnoloģija, uzņēmējdarbība un dizains,
apvienojot tos vienā,
sintezējot to tā, kā spēj tikai retais,
turklāt – un tas ir ļoti būtiski –
tu esi tik sasodīti pārliecināts par šo sintezēto paketi,
ka uzņemies neprātīgu risku.
Tu liec uz spēles visu savu kapitālu, turklāt esi to jau darījis vairākkārt.
Gandrīz neviens cits to nespēj.
Vai tas ir... vai vari padalīties ar šī noslēpuma recepti?
Vai mēs to varam iekļaut izglītībā?
Vai to var iemācīties?
Tevis paveiktais ir neticams!
Ī.M.: Paldies. Paldies tev.
Manuprāt, domāšanai ir kāds labs satvars,
proti, fizika, tādi kā galvenie spriešanas principi.
Galvenokārt tas ir... ar to es domāju,
lietu izprašana līdz to pamatiem, un spriešana augšup, sākot no tiem,
nevis spriežot analoģiski.
Dzīvē mēs lielākoties domājam analoģijās,
kas būtībā nozīmē citu cilvēku paveiktā kopēšanu ar nelielām variācijām.
Un tas ir vajadzīgs, citādi psiholoģiski nebūtu iespējams dzīvot.
Bet, ja vēlaties uzsākt ko jaunu,
jāliek lietā fizikas pieeja.
Fizika patiešām ļauj atklāt
jaunas lietas, kas nav intuitīvas, kā piemēram, kvantu mehānika.
Tā nepavisam nav intuitīva.
Es domāju, tas ir ļoti svarīgi,
un es arī domāju, ka jāieklausās kritikā
un to jāpieņem, sevišķi no draugiem.
Tas izklausās vienkārši,
bet to dara retais,
un tas ārkārtīgi palīdz.
K.A.: Zēni un meitenes, kas šo skatās, mācieties fiziku!
Mācieties no šī vīra!
Īlon Mask, kaut mums būtu visa diena! Bet liels paldies, ka atnāci uz TED.
Ī.M.: Paldies.
K.A.: Tas bija lieliski. Tas patiešām bija lieliski.
Paskat!
(Aplausi)
Vienkārši paklanies!
(Applausi)
Tas bija fantastiski.
Liels paldies.