Ez egy paradicsompalánta.
Ez pedig egy levéltelű, ami lassan megöli a palántát
azzal, hogy kiszívja a nedvet a leveleiből.
A paradicsom felveszi a harcot, fizikai és kémiai fegyvereit bevetve
veri vissza a rovarok támadását.
De ez csak a kezdet.
A paradicsom, egy olyan vegyületet is kibocsát, ami jelzi a közeli palántáknak,
hogy bocsássák ki a saját rovarirtó szerüket.
A növényeket folyamatos támadások érik.
Veszélyt jelentenek már a mikroszkopikus gombák és baktériumok is,
az apró növényevők, mint a tetvek, hernyók és szöcskék,
és a nagyobbak is, mint a teknősök, koalák és elefántok.
Mind arra vágynak, hogy a növényeket felfalva hozzájussanak a leveleikben,
sejtjeikben, terméseikben és magjaikban lévő bőséges tápanyaghoz és vízhez.
Azonban a növények számos külső és belső fegyverrel is védekeznek,
amik egy kevésbé vonzó, sőt akár
halálos vacsorává teszik őket.
A növények védekezése a felületükön kezdődik.
A fák törzsét befedő kéreg ligninben gazdag,
ami egy nehezen megrágható, a kórokozók számára áthatolhatatlan,
merev, összetett vegyület.
A leveleket egy viaszos réteg, a kutikula védi,
ami elriasztja a rovarokat és mikrobákat.
Néhány növény még többet vet be: fájdalmat okozó felépítésükkel
rettentik el a lehetséges ragadozókat.
Tüskék és tövisek ijesztik el a nagyobb növényevőket.
Hogy a kisebb kártevőkkel is elbánjanak, egyes növények leveleit éles fedőszőrök,
úgynevezett trichómák borítják.
A veteménybabon apró kampócskák vannak, amik megragadják a poloskák
és más rovarok lábait.
Néhány faj fedőszőrei irritáló anyagokat termelnek.
A csalán hisztamin és más méreganyagok keverékét bocsátja ki,
ami érintkezés után fájdalmat és gyulladást okoz.
Más növényi fajok esetében, a fájdalom az első falat után jelentkezik.
A spenót,
kiwi,
ananász,
fukszia,
és a rebarbara, mind mikroszkopikus, tűszerű kristályokat, raphidokat termel.
Ezek apró sebeket okoznak az állatok szájában,
amiken keresztül szívódnak fel a méreganyagok.
A mimóza növénynek egy különleges stratégiája van, amivel megelőzi,
hogy akár csak egyet is harapjon belőle egy növényevő.
A speciális mechanoreceptor sejtek érzékelik az érintést,
és elektromos jelet küldenek a levélen át a tőhöz,
így késztetve a sejteket, hogy kibocsássák töltéssel rendelkező részecskéiket.
A töltések felhalmozódása kiszívja a nedvet a levelekből,
amik ezért összezsugorodnak, és a levél összezárul.
Ez a mozzanat elriasztja a rovarokat,
és az összeaszott levelek a nagyobb állatoknak is kevésbé tűnnek kívánatosnak.
Ha ezeket a külső védekezéseket mégis áttörik,
a növény immunrendszere lép akcióba.
A növényeknek nincs külön immunrendszere, mint az állatoknak,
ehelyett minden sejtje képes arra, hogy érzékelje és visszaverje a támadókat.
A speciális érzékelősejtek felismerik a veszélyes mikrobák és rovarok
jelenlétét jelző molekulákat.
Válaszul az immunrendszer védekező műveletek sorozatát indítja be.
Hogy még több kórokozó bejutását megakadályozza,
a viaszos kutikula megvastagszik és a sejtfalak megerősödnek.
A védekező sejtek lezárják a levelek pórusait.
Ha a mikrobák felfalták a növény egy részét,
az érintett sejtek önmaguk elpusztításával izolálják el a fertőzést.
Mikrobák és rovarok elleni mérgező vegyületeket is termelnek,
gyakran a konkrét fenyegetésre szabva.
A növényi molekulák nagy része,
amit az emberek gyógyszerként, orvosságként és fűszerként használnak,
a növények immunrendszerének részét képezik,
mivel mikroba- vagy rovarirtó hatásúak.
Egy támadás alatt lévő növényi rész, más területeket is riaszt hormonok,
levegőben továbbított anyagok,
esetleg elektromos jelek segítségével.
Amikor a növény más részei veszik ezeket a jeleket,
felgyorsítják a ellenanyagok termelését.
Néhány faj esetében, például a paradicsomnál,
ez a korai riasztó rendszer a szomszédokat is figyelmezteti.
Néhány növény szövetségeseket toboroz, hogy erős ellenállást tanúsítson
leendő támadóival szemben.
A gyapot, hernyó-ostrom alatt
egy tíz-tizenkét vegyi anyagból álló koktélt bocsát ki.
A keverék vonzza az élősködő darazsakat, amik a hernyók belsejében petéznek le.
A növények talán nem tudnak elmenekülni a támadás helyszínéről,
vagy karmokkal és fogakkal leküzdeni a ragadozókat,
viszont erős fegyverzettel,
egy jól felszerelt vegyi arzenállal,
őrséggel körbevéve
és a fajok közti szövetségekkel,
egy növény nem mindig könnyű préda.