Hudba je jazyk.
Hudba i jazyk mají oba dva stejný význam.
Oba jsou způsoby projevu.
Mohou být použity jako způsob komunikace s druhými.
Můžeme je číst i psát.
Dělají nás štastnými nebo nás rozpláčou,
nutí nás se zamyslet nebo klást otázky,
a mohou promlouvat k jedinci či davu.
A oboje vás rozhodně uvedou do pohybu.
V některých případech hudba funguje lépe než mluvené slovo,
protože nemusí být zcela pochopená,
aby měla účinek.
Ačkoliv spousta muzikantů souhlasí s tím, že hudba je jazyk,
zřídkakdy s ní tak zachází.
Mnozí z nás se k ní chováme jako k něčemu,
co se můžeme naučit pouze tím, že následujeme
striktní režim za dohledu
odborného učitele.
Tento přístup se prosazoval po staletí
a osvědčil se, ale trvá to dlouho.
Příliš dlouho.
Vzpomeňte si na svůj rodný jazyk, který jste se naučili jako děti.
Nebo si raději vzpomeňte, jak jste se jej naučili.
Byli jste miminka, když jste poprvé začali mluvit,
a i když jste mluvili špatně,
měli jste dovoleno dělat chyby.
A čím více chyb jste dělali,
tím víc se vaši rodiče smáli.
Nikdo vás neposílal několikrát týdně kamsi, abyste se
naučili mluvit.
A většina lidí, se kterými jste mluvili,
nebyli začátečníci.
Byli to už zruční mluvčí.
Představte si že by vás vaši rodiče nutili mluvit jenom s ostatnimi miminky,
dokud byste nebyli schopní mluvit s nimi.
Pravděpodobně byste byli dospělí,
než byste byli schopni vést řádný rozhovor.
Kdybychom měli použít hudební terminologii, jako miminka jste měli dovoleno
džemovat s profesionály.
Když přistoupíme k hudbě ze stejně přirozeného pohledu
jako k našemu rodnému jazyku,
můžeme se ji naučit za stejně krátkou dobu,
jakou nám trvalo naučit se rodný jazyk.
Důkaz tohoto můžeme vidět v téměř každé rodině,
kde dítě vyrůstá s členy rodiny, již jsou muzikanti.
Zde je pár rad, jak postupovat při učení se či vyučování hudby:
Na začátku využijte chyb, namísto abyste je opravovali.
Stejně jako dítě hrající na vzdušnou kytaru, žádné noty nejsou špatně.
Nechte mladé muzikanty hrát
a vystupovat se zkušenými hudebníky
každý den.
Podpořte mladé muzikanty, aby více hráli než cvičili.
Čím více budou hrát, tím více budou cvičit o samotě.
Hudba vychází od muzikanta, ne z hudebního nástroje.
Ze všeho nejdůležitější ale je si pamatovat,
že jazyk funguje nejlépe, když máme
něco zajímavého co říct.
Mnoho učitelů hudby nikdy nezjistí,
co jim studenti chtějí říct.
My jim pouze řekneme, co mají říct.
A dítě pak musí mluvit tím jazykem mnoho let,
než se vůbec naučí abecedu.
Příliš mnoho pravidel na začátku
je ve skutečnosti může zpomalit.
V mých očích by přístup k hudbě
měl být ten stejný.
Koneckonců, hudba je také jazyk.