Davno prije prvog selfieja,
antički Grci i Rimljani imali su mit
o nekome previše opsjednutom samim sobom.
Po jednoj predaji,
Narcis je bio zgodan tip koji je lutao svijetom tražeći nekoga koga će voljeti.
Nakon odbijanja nimfe po imenu Echo,
uhvatio je pogled na vlastiti odraz u rijeci
te se zaljubio u njega.
U nemogućnosti da se odmakne,
Narcis se utopio.
Cvijet je obilježio mjesto gdje je umro, i danas taj cvijet zovemo narcisom.
Mit obilježava osnovnu ideju narcizma,
visok i katkad štetan egocentrizam.
Ali nije to samo tip ličnosti što se pojavljuje u stupcima sa savjetima.
Zapravo je niz crta ličnosti koje klasificiraju i proučavaju psiholozi.
Psihologijska definicija narcizma je napuhana, veličanstvena slika o sebi.
Do određenog stupnja, narcisi misle da su boljega izgleda,
pametniji,
važniji od drugih ljudi
i da zaslužuju poseban tretman.
Psiholozi razlikuju dva oblika narcizma kao crte ličnosti:
grandiozni i vulnerabilni narcizam.
Tu je također narcisoidni poremećaj ličnosti,
esktremniji oblik o kojemu će više riječi biti kasnije.
Grandiozni narcizam najpoznatiji je oblik
koji karakterizira ekstraverzija,
dominantnost
i traženje pažnje.
Grandiozni narcisi traže pažnju i moć,
ponekad kao političari,
zvijezde
ili kulturalni lideri.
Naravno, nije svatko na tim pozicijama narcisoidan.
Mnogi to rade iz pozitivnih razloga,
poput ostvarenja punog potencijala
ili pomaganju stvaranja tuđih života boljima.
Ali narcisoidni pojedinci traže moć
zbog statusa i pažnje koja ide s njom.
U međuvremenu, vulnerabilni narcisi mogu biti tihi i rezervirani.
Oni imaju jak osjećaj o svojim pravima,
ali ih je lako zastrašiti ili omalovažavati.
U oba slučaja, tamna strana narcizma vidi se kroz duži period.
Narcisi su skloni sebičnom ponašanju
pa narcisoidni vođe mogu donijeti riskantne ili neetičke odluke,
a narcisoidni partneri mogu biti neiskreni ili nevjerni.
Kad je njihov ružičast pogled na sebe izazvan,
postaju uvrijeđeni i agresivni.
To je kao bolest u kojoj se bolesnik osjeća dosta dobro,
ali ljudi oko njega pate.
U krajnosti,
ovo ponašanje može se klasificirati kao psihički poremećaj
zvan narcisoidnim poremećajem ličnosti.
On uključuje jedan ili dva posto populacije,
pretežito muškarce.
Ta se dijagnoza odnosi na odrasle osobe.
Mladi ljudi, pogotovo djeca, mogu biti jako egocentrični,
ali to može biti samo normalan dio razvoja.
Peto izdanje Dijagnostičkog i statističkog priručnika
Američke psihijatrijske udruge
opisuje nekoliko crta ličnosti povezanih s narcisoidnim poremećajem ličnosti.
One uključuju veličanstveni pogled na samog sebe,
probleme s empatijom,
osjećaj za prava
i potrebu za tuđim divljenjem i pažnjom.
Ono što ove crte ličnosti kreira u poremećaj ličnosti
je ako one preuzmu živote ljudi i stvore značajne probleme.
Zamislite da umjesto brige o svome partneru ili djeci,
njih koristite kao izvor pažnje i divljenja.
Ili zamislite da umjesto traženja
konstruktivnih povratnih informacija o svojoj izvedbi,
svima koji su vam pokušali pomoći
kažete da su u krivu.
Dakle, što uzrokuje narcizam?
Istraživanja s blizancima pokazuju jak genetički utjecaj,
iako nismo sigurni koji su geni uključeni.
Ali i okolina je bitna.
Roditelji koji svoje dijete tretiraju kao najbolje,
mogu kultivirati grandiozni narcizam.
I hladni, kontrolirajući roditelji mogu doprinijeti vulnerabilnom narcizmu.
Čini se da je narcizam veći
u kulturama koje cijene individualnost i samopromociju.
U SAD-u, primjerice,
narcizam kao crta ličnosti pojavljuje se češće od sedamdesetih,
kad je zadružni fokus šezdesetih
utro put samopoštovanju
i povećanju materijalizma.
Odskora, društveni mediji povećavaju mogućnost samopromocije,
iako vrijedi napomenuti
da ne postoje jasni dokazi da društveni mediji uzrokuju narcizam.
Radije, oni pružaju narcisima sredstva za traženje socijalnog statusa i pažnje.
Dakle, mogu li se narcisi popraviti na ovim negativnim crtama ličnosti?
Da!
Bilo što što stvara iskreni odraz njihovog ponašanja
i brigu o drugima,
poput psihoterapije ili vježbe suosjećanja prema drugima, može biti korisno.
Problem je
što ljudima s narcisoidnim poremećajem ličnosti
može biti izazov raditi na samopoboljšanju.
Za narcisa, razmišljanje o sebi teško je iz nelagodnog kuta.