Kao arheološkinju,
najčešće me pitaju koje je moje omiljeno otkriće.
Odgovor je lak:
moj muž, Greg.
(Smeh)
Upoznali smo se u Egiptu na mom prvom zadatku.
To je bila moja prva lekcija u otkrivanju neočekivanih, divnih stvari.
Ovo je počelo kao neverovatno arheološko partnerstvo.
Godinama kasnije sam ga zaprosila ispred naše omiljene statue para,
princa i princeze Rahotep i Nofret
u Muzeju Kairo,
koje potiču od pre 4 600 godina.
Mislila sam da ako želim da pitam Grega da provede ostatak svog života sa mnom
da bi trebalo da ga pitam ispred dvoje ljudi
koji su se zakleli da će biti zajedno zauvek.
Ovi simboli opstaju jer kad gledamo u njih,
gledamo u ogledala.
Oni su snažni podsetnici
da se naša ljudskost uopšteno nije promenila.
Ushit zbog arheološkog otkrića je snažan koliko i jubav
jer je drevna istorija najzavodljivija moguća ljubavnica.
Mnogi arheolozi su posvetili njihove živote
razotkrivanju tajni prošlosti
ispod vrelog sunca
i arktičkih vetrova
i u gustim kišnim šumama.
Mnogi tragaju.
Neki otkriju.
Svi se mole u hramu mogućnosti
da će jedno otkriće možda izmeniti istoriju.
Mog prvog dana u Egiptu radila sam na mestu
na severoistočnoj egipatskoj delti s nazivom Mendes, starom 4200 godina,
na groblju.
To sam ja na slici -
prosto sam blažena.
Na iskopini, okruženoj smaragdno zelenim pirinčanim poljima,
otkrila sam neokrnjen lonac.
Okrenuvši ga,
otkrila sam ljudski otisak palca koga je ostavio tvorac ovog suda.
Za trenutak, vreme je stalo.
Nisam znala gde sam.
Iz razloga što sam u tom trenutku shvatila
da kada kopamo,
iskopavamo ljude,
a ne stvari.
Nikad nismo toliko prisutni kao kada smo u središtu duboke prošlosti.
Ne bih vam mogla reći koliko puta sam stajala ispred piramida u Gizi,
a one su me ostavile bez reči.
Osećam se kao najsrećnija osoba na svetu.
One su spomenik našoj ljudskoj oštroumnosti i svemu što je moguće.
Mnogi ljudi ne mogu da shvate njihovu briljantnost -
misle da su ih sagradili vanzemaljci.
Ali to je smešno.
Sve što je potrebno je da priđete bliže i prisnije,
i da vidite skrivenu ljudsku ruku
u tragovma rezbarenja oruđima kojima su gradili piramide.
Velika piramida u Gizi je sagrađena kamen po kamen
uz pomoć 2,3 miliona blokova,
neverovatnom birokratskom učinkovitošću.
Nisu piramide te koje odolevaju vremenu,
već ljudska dosetljivosti.
To je naša zajednička ljudska oštroumnost.
Istorija možda jeste ciklična,
ali mi smo jedinstveni.
Volim to što radim
jer učim da se nismo promenili.
U prilici sam da čitam šale o svekrvama iz Mesopotamije
stare 3,500 godina.
(Smeh)
U prilici sam da čujem za komšije koji psuju jedni druge
iz Egipta od pre 4,600 godina.
A moj apsolutni favorit od pre 3 300 godina iz Luksora:
zapis koji opisuje đake dečake kako beže sa časova kako bi pili.
(Smeh)
Današnja deca.
(Smeh)
U prilici sam da vidim najneverovatniju arhitekturu,
gledam zapanjujuće skulpture -
Mislim, u suštini ovo je selfi u kamenu -
i vidite da smo oduvek furali opak nakit.
Takođe smo objavljivali na zidovima
i bili opsednuti mačkama -
(Smeh)
hiljadama godina.
(Smeh)
(Aplauz)
Arheolozi su čuvari kulturološkog pamćenja
i glasnogovornici
za milijarde ljudi i na hiljade kultura
koje su bile pre nas.
Dobra nauka, mašta i slepa vera
su tri dobitne stvari koje vaskrsavaju mrtve.
Protekle godine,
arheolozi su imali neverovatna otkrića, uključujući:
nove ljudske pretke iz Južne Afrike;
oruđa od pre 3,3 miliona godina -
to su najstarija oruđa ikad otkrivena -
u Keniji.
I ovo, iz niza medicinskih sprava otkrivenih
na brodu Crnobradog iz 1718.
Ovo što vidite je medicinska sprava koju su koristili za lečenje sifilisa.
Joj!
(Smeh)
Na svako ovo otkriće
dolazi na hiljade drugih neverovatno važnih otkrića
koja su napravile moje kolege,
a kojih nema u vestima.
Međutim, verujem da je najvažnija stvar koju mi arheolozi radimo
priznanje da su ljudi iz prošlosti postojali
i živeli živote vredne izučavanja.
Možete li uopšte da zamislite kako bi svet danas izgledao
kad bismo ovako prepoznali sva ljudska bića?
Stoga, na iskopini imamo izazov,
često izgleda ovako.
Ne možete da vidite bilo šta.
Gde da započnemo s kopanjem?
Ovo je sa iskopine južno od Kaira.
Pogledajmo iz svemira.
Opet, ne možete zaista da vidite mnogo.
Gledate u satelitski snimak WorldView-3,
koji ima rezoluciju od 0,3 metra.
To je 25,4 centimetra.
To znači da možete zumirati 644 kilometra iz svemira
i videti svoje ploče.
Kako znam za ovo?
Zato što sam ja svemirska arheološkinja.
Dozvolite mi da ponovim.
Ja sam svemirska arheološkinja.
To znači -
(Aplauz)
Havla vam.
To znači da koristim satelitske snimke i obrađujem ih upotrebom algoritama
i posmatram suptilne razlike u svetlosnom spektru
koje nagoveštavaju zakopane stvari pod zemljom
koje ja iskopavam i pregledam.
Usput -
NASA ima program Svemirska arheologija,
znači to je stvarni posao.
(Smeh)
Pa, pogledajmo još jednom.
Ponovo smo na iskopini južno od Kaira.
Ne vidite bilo šta.
Pazite na crveni pravougaonik.
Kada upotrebom algoritama obradimo snimak -
posmatrajte to kao CT skener iz svemira -
ovo vidite.
Ovaj pravolinijski oblik je drevna grobnica
koja ranije nije bila poznata i nije bila iskopana,
a vi ste prvi ljudi u hiljadu godina koji ste je videli.
(Aplauz)
Verujem da jedva da smo zagrebali površinu
u smislu onoga što tek treba otkriti.
Samo u egipatskoj delti,
iskopali smo manje od hiljaditog dela procenta
ukupne zapremine egipatskog nalazišta.
Kada tome dodate hiljade drugih nalazišta
koja smo moja ekipa i ja otkrili,
ono što smo mislili da znamo bledi u poređenju
s onim što je ostalo da se otkrije.
Kada pogledate izvanredan rad
koji moje kolege obavljaju širom sveta
i ono što pronalazimo,
verujem da postoje milioni neotkrivenih arheoloških nalazišta
koja nismo otkrili.
Njihovim otkrivanjem ćemo u najmanju ruku
osloboditi puni potencijal našeg postojanja.
Međutim, imamo izazov.
Tokom prošle godine,
videli smo užasne naslove
o neverovatnom razaranju koje se dešava na arheološkim nalazištima
i o masovnim pljačkama od strane ljudi poput ISIL-a.
ISIL je uništio hramove u Palmiri.
Ko raznosi hram?
Uništili su Joninu grobnicu.
A videli smo tako osione pljačke nalazišta
da izgledaju poput kratera na mesecu.
Poznajući ISIL-ovu želju da uništi moderne ljudske živote,
prirodan je nastavak za njih da unište i kulturni identitet.
Bezbrojne armije osvajača su radile isto kroz istoriju.
Znamo da ISIL zarađuje na opljačkanim nalazištima,
ali ne znamo u kom obimu.
To znači da bi bilo koji objekat kupljen trenutno na tržištu
sa Srednjeg istoka
potencijalno mogao da finansira terorizam.
Kada opljačkaju nalazište,
to je kao da je slagalici, kojoj već fali 90 procenata delova,
ostatak delova zamračen do neprepoznavanja.
Ovo je sudski nalog za krađu identiteta na veliko.
Znamo da se dešavaju dva tipa pljački:
pljačke od strane kriminalnih elemenata, poput ISIL-a,
a potom nešto lokalnije pljačke od strane onih koji su očajni za novcem.
Svi bismo uradili isto kako bismo prehranili porodice;
ne krivim lokalne pljačkaše.
Krivim posrednike, nemoralne trgovce
i međunarodno tržište umetnina,
koje eksploatiše često dvosmislene ili čak potpuno nepostojeće zakone.
Znamo da se dešava pljačka globalnih razmera i da je sve veća,
ali trenutno nemamo sredstva da je zaustavimo.
Ovo počinje da se menja.
Moja ekipa i ja smo baš završili studiju koja se bavila pljačkama u Egiptu.
Posmatrali smo javno dostupne podatke
i mapirali smo u celosti pljačkanje u Egiptu
od 2002 do 2013.
Pronašli smo dokaze pljačkanja i uništavanja na 267 nalazišta,
i mapirali smo preko 200,000 pljačkaških jama.
Zapanjujuće je.
A sabirajući ove podatke -
možete da vidite opljačkane jame označene ovde.
Na jednom nalazištu, pljačke su bile takve od 2009, 2011, 2012 -
stotine i stotine jama.
Združujući sve podatke,
otkrili smo da, nasuprot popularnom mišljenju,
pljačke se nisu pogoršale u Egiptu 2011, nakon Arapskog proleća,
već 2009, nakon globalne recesije.
Tako smo uz pomoć obimnih podataka pokazali
da je pljačkanje u suštini ekonomsko pitanje.
Ako ne uradimo nešto da zaustavimo problem,
sva egipatska nalazišta će da budu oštećena pljačkom do 2040.
Stoga smo na prekretnici.
Mi smo generacija koja ima sva oruđa i svu tehnologiju
da zaustavi pljačku,
ali ne delamo dovoljno brzo.
Ponekad vas arheološko nalazište može iznenaditi svojom otpornošću.
Upravo sam se vratila sa terena,
gde sam vodila zajedničku misiju sa Egipatskim ministarstvom antikviteta
na nalazištu po nazivu Lišt.
Nalazište datira iz Srednjeg egipatskog kraljevstva, između 2000. i 1700. p.n.e.
Srednje kraljevstvo je bilo renesansa antičkog Egipta.
Nakon perioda žestokih unutrašnjih razdora i ekoloških izazova,
Egipat se povratio
neverovatnim oživljavanjem umetnosti, arhitekture i književnosti.
To mi je omiljeni period za izučavanje u Egiptu
jer nas toliko podučava o tome kako da preživimo i uspemo
nakon velikih katastrofa.
Sad, na ovom nalazištu smo već ucrtali bezbroj opljačkanih jama.
Lišt je kraljevski prostor;
mora da je na hiljade ljudi sahranjeno tu,
koji su živeli i radili na dvoru faraona.
Možete da ga vidite pre i posle; vidite desetine opljačkanih jama.
Severni Lišt.
Ovo je Južni Lišt, pre i posle.
Prilikom prve posete nalazištu,
mogli smo da vidimo grobnice mnogih visokih zvaničnika,
koje su poharane.
Dozvolite da vam slikovito prikažem koliko je uzeto.
Zamislite oblast veličine dva sa dva metra ispunjenu sanducima, nakitom
i neverovatnim skulpturama.
Pomnožito to sa hiljadu.
Toliko je uzeto.
Kad smo počeli da radimo,
moj egipatski direktor, Mohamed Jusef, prišao mi je i rekao:
"Moramo da radimo na jednoj naročitoj grobnici.
Napali su je pljačkaši.
Ako nešto ne uradimo, vratiće se."
Naravno da sam pristala, ali nisam mislila da ćemo naći bilo šta.
Mislila sam da su pljačkaši sve pokrali.
Počeli smo da otkrivamo najneverovatnije reljefe.
Pogledajte ovu sliku - prosto je zapanjujuća.
Počeli smo da otkrivamo ugravirane spise.
Čak i titule vlasnika grobnice -
imao je titule poput: "Nadzornik vojske",
"Nadzornik riznice".
Počela sam da gajim nadu.
Možda, ali možda ćemo otkriti njegovo ime.
Ime koje večno traje, za antičke Egipćane
je bio cilj.
A onda se jednog dana
ovo pojavilo.
Ovo je ime vlasnika grobnice: Intef.
Možete da ga vidite ovde ispisanog hijeroglifima.
Radeći zajedno sa mojom egipatskom ekipom,
restaurirali smo nečije ime od pre 3900 godina.
(Aplauz)
Radeći zajedno sa mojim egipatskim kolegama,
proslavili smo ovaj trenutak zajedničkog otkrića.
To što smo radili zajedno bilo je ispravno i istinito.
Otkrili smo ova neverovatna lažna vrata, skoro netaknuta.
Na njima smo pročitali o Intefu i njegovim spisima.
Možete ga zapravo čak i videti kako sedi ovde.
Shvatila sam da se sve što sam pretpostavljala o opljačkanim nalazištima
pokazalo kao pogrešno.
Svaki dan smo na nalazištu radili zajedno sa 70 Egipćana,
kao kolege i prijatelji.
Suočeni sa tolikom mržnjom i neznanjem
protiv onih sa Bliskog istoka,
svaki trenutak na nalazištu je bio poput protesta za mir.
Kada radite sa onima koji ne izgledaju kao vi
ili ne razmišljaju kao vi ili ne govore kao vi,
vaša zajednička misija arheološkog otkrivanja
briše sve površne razlike.
Ove sezone sam naučila
da se kod arheologije ne radi o otkrivanju.
Radi se o tome šta možete da dokažete da je moguće.
Ponekad kad putujete, otkrijete davno izgubljenu porodicu -
ne one s kojima delite gene,
već zajednički upis u knjigu života.
Ovo je Omer Faruk, moj brat.
Omer je Gufti iz sela Guft, Severno od Luksora.
Guftiji su deo proslavljene tradicije u egiptologiji.
Pomažu kod kopanja i u organizaciji radnika.
Omer je moj glavni izvršni i finansijski direkotor.
Prosto ne bih mogla da radim bez njega.
Jednog dana, pre mnogo godina, kad sam bila mlada studentkinja,
a Omer je bio mladi Gufti koji je slabo znao engleski,
saznali smo, potpuno slučajno,
da smo rođeni iste godine,
istog meseca
i na isti dan, sa šest sati razmaka.
Blizanci.
(Smeh)
Razdvojeni okeanom, ali zauvek povezani
jer nam je drevni Egipat majka.
Tada sam znala da ćemo uvek raditi zajedno -
ne u svom mozgu,
već u delu duše koji zna da nije sve objašnjivo.
(Na arapskom) Omere, moj brate,
uvek ću te voleti.
(Engleski) Omere, moj brate, uvek ću te voleti.
Pa, neposredno pred moje prvo kopanje u Egiptu,
moj mentor, izuzetno poznati egiptolog, profesor Vilijam Keli Simpson,
pozvao me je u kancelariju.
Dao mi je ček na 2000 dolara
i rekao: "Ovo ti je za troškove.
Ovog leta imaj veličanstvenu avanturu.
Jednog dana ćeš ovo da uradiš za nekog drugog."
Stoga, moja TED nagrada je delimična otplata s kamatom -
(Smeh)
divnom ljudskom biću i njegovoj darežljivosti i dobroti.
Dakle, moja želja.
Želim nam da otkrijemo milione nepoznatih arheoloških nalazišta
širom sveta.
Stvarajući u 21. veku armiju globalnih istraživača,
otkrićemo i zaštititi svetsko skriveno nasleđe,
koje sadrži tragove kolektivne otpornosti čovečanstva
i njegove kreativnosti.
(Aplauz)
Hvala vam.
(Aplauz)
Kako ćemo to da uradimo?
Novcem od TED nagrade, izgradićemo
na internetu, kolektivnim doprinosom, platformu za građane naučnike
kako bismo omogućili bilo kome u svetu da se bavi otkrivanjem
arheoloških nalazišta.
Ima svega nekoliko stotina nas svemirskih areheologa širom sveta.
Moj san je da angažujem svet
da nam pomogne u otkrivanju i zaštiti nalazišta.
Vi ćete se prijaviti, napraviti korisničko ime -
imajte na umu da je ovo korisničko ime već uzeto.
(Smeh)
Proći ćete obuku i početi da radite.
Želim odmah da napomenem
da nećemo ni na koji način da delimo GPS podatke ili podatke sa mape o nalazištu.
Želimo da ih tretiramo kao podatake o ljudskim pacijentima
i da ne otkrivamo njihove lokacije.
Potom će vam dodeliti kartu iz špila - 20x20 metara ili 30x30 metara,
i vi ćete da tražite obrise.
Moja ekipa i ja ćemo procesuirati hrpe
velikih količina satelitskih podataka uz pomoć algoritama
kako biste vi otkrili nešto,
dakle, bavićete se zaista dobrom naukom.
Potom ćete početi da tražite.
Šta vidite? Vidite li hram?
Vidite li grobnicu? Vidite li piramidu?
Vidite li bilo kakvu mogućnost oštećenja ili pljačkanja nalazišta?
Potom ćete početi da obeležavate šta je tu.
A sa strane će uvek da bude obilje primera
toga šta tačno vidite, kako biste se vodili time.
Sve podatke koje nam pomognete da sakupimo ćemo da podelimo autoritetima na proveru
i pomoći ćemo u stvaranju novog globalnog sistema upozorenja,
kako bi pomogi u zaštiti nalazišta.
Međutim, nećemo se zaustaviti tu.
Svi arheolozi sa kojima ćemo da delimo vaša otkrića
će vas povesti sa njima kada krenu da ih iskopavaju,
koristeći Periskop, Gugl plus i društvene mreže.
Pre stotinu godina, arheologija je bila za bogate.
Pre pedeset godina,
bila je za muškarce.
Sada je pre svega za akademike.
Naš cilj je da demokratizujemo proces arheoloških pronalazaka
i da omogućimo bilo kome da učestvuje.
Pre 49 godina,
Hauard Karter je otkrio grobnicu kralja Tuta.
Ko je sledeći Hauard Karter?
Mogli biste da budete vi.
Stvarajući ovu platformu,
otkrićemo milione mesta na kojima su živele milijarde ljudi
koji su postojali pre nas.
Ako želimo da odgovorimo na veliko pitanje o tome ko smo mi
i odakle potičemo,
odgovori na ta pitanja ne počivaju u piramidama ili dvorovima,
već u gradovima i selima onih koji su postojali pre nas.
Ako želimo da naučimo o prošlosti,
vreme je da obrnemo piramide.
Spoznaja da je prošlost vredna spašavanja
ima daleko veći značaj.
Znači da smo i mi vredni spašavanja.
A najveća priča ikad ispričana
je priča o našem zajedničkom ljudskom putovanju.
Ali jedini način na koji ćemo moći da je ispišemo
je ako to uradimo zajedno.
Pridružite mi se.
Hvala vam.
(Aplauz)