Kao arheolog,
najčešće me pitaju koje je moje najdraže otkriće.
Odgovor je lak:
to je moj suprug, Greg.
(Smijeh)
Upoznali smo se u Egiptu na prvom iskapanju.
To je bila moja prva lekcija u pronalasku neočekivanih, prekrasnih stvari.
To je otpočelo nevjerojatno arheološko partnerstvo.
Godinama kasnije, zaprosila sam ga ispred našeg najdražeg para skulptura
princa i princeze Rahotepa i Nofret,
u muzeju u Kairu,
starim 4600 godina.
Pomislila sam: ako ću upitati Grega da provede ostatak života samnom,
onda ga moram pitati pred ljudima
koji su se zavjetovali da će skupa provesti vječnost.
Ovi simboli opstaju jer kada ih gledamo,
gledamo ogledala.
Oni su snažni podsjetnici
da se naša zajednička ljudskost nije promijenila.
Čar arheološkog otkrivanja je močna kao i ljubav,
jer drevna povijest je najzavodljivija ljubavnica.
Mnogi arheolozi posvetili su svoje živote
otkrivanju tajni prošlosti
pod vrućim suncima
i arktičkim vjetrovima
i gustim prašumama.
Mnogi traže.
Neki otkriju.
Svi štuju u hramu mogućnosti
da će jedno otkriće promijeniti povijest.
Mog prvog dana u Egiptu, radila sam na nalazištu
u sjeveroistočnoj Egipatskoj Delti, imena Mendes, staroj 4200 godina,
na groblju.
Ovo je slika mene --
u svojoj radosti.
Na iskopinama, okružena smaragdno zelenim poljima riže,
otkrila sam netaknutu posudu.
Preokrečući je,
otkrila sam ljudski otisak prsta ostavljen od strane osobe koja ju je izradila.
Na trenutak, vrijeme je stalo.
Nisam znala gdje sam.
Bilo je to zato jer sam u tom trenutku shvatila
da kada kopamo,
tražimo ljude,
ne stvari.
Nikad nismo toliko prisutni, kao kad smo u sred velike prošlosti.
Ne mogu vam reći koliko puta sam stajala ispred piramida u Gizi,
i ostavljaju me bez teksta.
Osjećam se kao najsretnija osoba na svijetu.
One su spomenik ljudskoj briljantnosti i svemu što je moguće.
Mnogi ne mogu shvatiti njihovu briljantnost kao ljudsku --
misle da su ih napravili izvanzemaljci.
Ali to je smiješno.
Sve što trebate je približiti se
i vidjeti skrivenu ljudsku ruku
u oznakama dlijeta ostalima od alata koji su ih izgradili.
Velike piramide u Gizi građene su kamen po kamen
sa 2,3 milijuna blokova,
sa nevjerojatnom birokratskom učinkovitošću.
Nije piramida izdržala test vremena;
ljudska inovativnost jest.
To je naša zajednička ljudska briljantnost.
Povijest je možda ciklična,
ali mi smo jedinke.
Volim to što radim,
jer učim da se nismo promijenili.
Mogu čitati šale o punicama iz Mezopotamije,
stare 3500 godina.
(Smijeh)
Mogu slušati kako se susjedi proklinju
prije 4600 godina u Egiptu.
I moj najdraži primjer, od prije 3300 godina u Luxoru:
natpis koji opisuje školarce koji pobjegnu iz škole i odu piti.
(Smijeh)
Djeca u današnje vrijeme.
(Smijeh)
Mogu vidjeti fascinantnu arhitekturu,
vidjeti dojmljive skulpture --
mislim, ovo je selfie u kamenu --
i vidim da smo uvijek nosili ozbiljan nakit.
I također, pisali smo po zidovima
i bili opsjednuti mačkama --
(Smijeh)
tisućama godina.
(Smijeh)
(Pljesak)
Arheolozi su čuvari kulturološkog sjećanja
i glasnogovornici
milijardama ljudi i tisućama kultura
koje su postojale prije nas.
Dobra znanost, znatiželja i povjerenje
su trojstvo koje koristimo da bismo uskrsli mrtve.
U posljednjoj godini,
arheolozi su imali nevjerojatna otkrića, uključujući:
nove ljudske pretke iz Južne Afrike;
alate stare 3,3 milijuna godina --
ovo su najstariji alati ikad otkriveni --
u Keniji.
I ovo, iz serije medicinskih implemenata nađenih
na brodu Crnobradog iz 1718.
Ovo što gledate je medicinski alat korišten za tretiranje sifilisa.
Auč!
(Smijeh)
Za svaki od ovih predmeta,
postoje još tisuće nevjerojatno važnih otkrića
koje su napravili moji kolege,
a koja nisu dospjela na naslovnice.
Ipak, vjerujem da je najvažnija stvar koju činimo kao arheolozi
je prihvatiti da su ljudi u prošlosti postojali
i živjeli živote vrijedne učenja.
Možete li zamisliti kakav bi danas bio svijet
ako bismo na ovaj način prihvaćali sva ljudska bića?
Na iskapanju, imamo izazov:
često ovako izgleda.
Ne možete ništa vidjeti.
Gdje ćemo početi kopati?
Ovo je s nalazišta južno od Kaira.
Pogledajmo to mjesto iz svemira.
Ponovno, ne možete vidjeti puno.
Ono što vidite je satelitska slika WorldView-3,
koja ima rezoluciju .3 metra.
To je otprilike 10 inča.
To znači da možete zumirati sa 400 milja iz svemira
i vidjeti vaše tablete.
Kako znam za ovo?
Ja sam svemirski arheolog.
Dajte da ponovim.
Ja sam svemirski arheolog.
Ovo znači --
(Pljesak)
Hvala vam.
To znači da koristim satelitske slike i obrađujem ih koristeći algoritme,
i gledam suptilne razlike u spektru svjetlosti
koje upućuju na stvari zakopane pod zemljom
koje mogu iskapati i pregledavati.
Usput --
NASA ima program svemirske arheologije,
tako da je to pravi posao.
(Smijeh)
Dakle, pogledajmo ponovno.
Vratili smo se nalazištu u Kairu.
Ne vidimo ništa.
Pratite crveni pravokutnik.
Kada obradimo fotografiju koristeći algoritme --
razmišljate o tome kao o CAT skenu iz svemira --
ovo je ono što vidite.
Ovaj oblik je drevna grobnica,
prije nepoznata i neiskopana,
i vi ste prvi ljudi koji ju vidite u tisuću godina.
(Pljesak)
Vjerujem da smo jedva zagrebli površinu
u pogledu onoga što je ostalo za otkriti.
Samo u Egipatskoj delti,
iskopali smo manje od tisućitog dijela jednog postotka
ukupnog volumena Egipatskih nalazišta.
Kada to dodate tisućama drugih nalazišta
koje smo moj tim i ja otkrili,
ono što smo mislili da znamo blijedi u usporedbi
s onim što je ostalo za otkriti.
Kada pogledate ovaj nevjerojatan rad
mojih kolega diljem svijeta
i ono što pronalaze.
Vjerujem da postoje milijuni neotkrivenih arheoloških nalazišta
koje treba pronaći.
Otkrivanje njih neće učiniti ništa manje od
otključavanja punog potencijala našeg postojanja.
Ali mi imamo izazov.
Prošle godine,
vidjeli smo strašne naslove
o nevjerojatnom uništavanju arheoloških nalazišta,
i masovnog pljačkanja od strane ISILa i sličnih.
ISIL je uništio hramove u Palmiri.
Tko diže hram u zrak?
Uništili su Joninu grobnicu.
I vidjeli smo takvo pljačkanje,
da su ostali krateri kao na mjesecu.
Znajući ISILovu želju da uništi moderni ljudski život,
prirodno je da žele uništiti kulturološki identitet također.
Nebrojene vojske učinile su isto kroz povijest.
Znamo da profitiraju pljačkajući nalazišta,
ali ne znamo koliko.
To znači da bilo koji predmet koji danas kupite na tržištu
sa Bliskog istoka
može financirati terorizam.
Kada opljačkaju lokaciju,
to je kao da puzla kojoj je nedostajalo 90% dijelova
ostatak uništi do neprepoznatljivosti.
Ovo je drevna krađa identiteta na veliko.
Znamo da postoje dvije vrste pljačke:
pljačka kriminalaca poput ISILa,
i onda više lokalno pljačkanje od strane onih kojima treba novac.
Svi bismo učinili isto da nahranimo obitelji;
ne krivim lokalne pljačkaše.
Krivim posrednike, neetične preprodavače
i međunarodno tržište umjetnina
koje iskorištava često nejasne ili nepostojeće zakone.
Znamo da se pljačkanje događa na globalnoj razini i raste,
ali sada nemamo alate za borbu.
Ovo se počinje mijenjati.
Moj tim i ja smo upravo završili studiju koja proučava pljačku u Egiptu.
Pogledali smo dostupne podatke
i mapirali svo pljačkanje u Egiptu
od 2002. do 2013.
Našli smo tragove pljačke i uništavanja na 267 nalazišta,
i mapirali otprilike 200.000 područja pljačke.
To je zapanjujuće.
I prikupljajući podatke --
možete vidjeti područja pljačke označena ovdje.
Na jednom nalazištu, pljačkanje se pogoršalo od 2009., 2011., 2012. --
stotine i stotine područja.
Prikupljajući podatke,
otkrili smo da, unatoč mišljenju,
pljačkanje se nije pogoršalo nakon Arapskog proljeća 2011.,
već 2009., nakon recesije.
Tako smo podatcima pokazali
da je pljačkanje ekonomski problem.
Ako ništa ne učinimo da zaustavimo problem,
sva nalazišta u Egiptu bit će pljačkana do 2040.
Tako da smo sada na prijelomnoj točci.
Mi smo generacija sa svim alatima i tehnologijama
da zaustavimo pljačkanje,
ali ne radimo dovoljno brzo.
Nekad vas arheološko nalazište može iznenaditi sa svojom otpornošću.
Upravo sam se vratila s terena,
gdje sam vodila zajedničku misiju sa Egipatskim ministarstvom Antikviteta
na nalazištu imena Lisht.
Nalazište datira u Srednje kraljevstvo Egipta između 2000. i 1750.g prije Krista.
Srednje kraljevstvo je bilo doba renesanse za Egipat.
Nakon razdoblja intenzivnih unutarnjih borbi i okolišnih izazova,
Egipat se oporavio
sa procvatom umjetnosti, arhitekture i književnosti.
To je najdraže doba za proučavanje u Egiptu,
jer nas uči puno o tome kako preživjeti i uspjeti
nakon velikih katastrofa.
Na ovom nalazištu smo naišli na puno lokacija pljačke.
Lisht je kraljevsko nalazište,
ovdje su pokopane tisuće ljudi
koje su živjele i radile na sudu Faraona.
Možete vidjeti ovo prije i poslije, vidite desetke lokacija pljačke.
Sjeverni Lisht.
Ovo je u Južnom Lishtu, prije i poslije.
Kada smo prvi put posjetili nalazište,
vidjeli smo grobnice mnogih visoko rangiranih dužnosnika
koje su opljačkane.
Dozvolite da vam dočaram što je sve uzeto.
Zamislite prostor od dva puta dva metra pun lijesova, nakita
i nevjerojatnih kipova.
Pomnožite to sa više od tisuću.
To je uzeto.
Tako da kada smo počeli raditi,
moj egipatski suradnik, Mohamed Youssef, prišao mi je i rekao,
"Moramo raditi na ovoj grobnici,
napadaju je pljačkaši.
Ako ništa ne napravimo, vratit će se."
Naravno da sam se složila, ali nisam mislila da ćemo išta naći.
Mislila sam da su pljačkaši sve ukrali.
Ono što smo pronašli su ovi nevjerojatni reljefi.
Pogledajte ovu sliku -- zapanjujuća je.
Počeli smo nalaziti gravirane natpise.
Čak i naslove vlasnika grobnice --
imao je naslove kao "Nadziratelj Vojske."
"Nadziratelj Riznice."
Počela sam se nadati.
Možda, samo možda, nađemo njegovo ime.
Za drevne Egipćane, imati ime za vječnost
je bio cilj.
I onda, jednog dana,
ovo se pojavilo.
Ovo je ime vlasnika grobnice: Intef.
Vidite to napisano ovdje, u hijeroglifima.
Radeći sa mojim Egipatskim timom,
otkrili smo nečije ime od prije 3900 godina.
(Pljesak)
Radeći skupa s mojim egipatskim kolegama,
slavili smo ovaj trenutak zajedničkog otkrića.
Ono što smo skupa radili je bilo ispravno i istinito.
Našli smo ova nevjerojatna lažna vrata, gotovo nedirnuta.
Na njima smo čitali o Intefu i njegovim natpisima.
Ovdje ga možete vidjeti kako sjedi.
Ono što sam shvatila je da su sve pretpostavke o opljačkanim nalazištima
netočne.
Svakog dana na nalazištu radila sam sa 70 Egipćana,
kao kolegama i prijateljima.
U jeku toliko mržnje i neznanja
protiv ljudi na Bliskom istoku,
svaki tren na nalazištu bio je kao prosvjed za mir.
Kada radite sa onima koji ne izgledaju poput vas,
ili misle kao vi, ili govore kao vi,
vaša dijeljena misija arheološkog otkrića
briše sve površne razlike.
Ono što sam naučila ove sezone
je da arheologija nije u onome što nađeš.
Već u onome što možete dokazati da je moguće.
Nekad, kad putujete, nađete dugo izgubljenu obitelj --
ne nekog s kim dijelite gene,
već zajednički unos u knjigu života.
Ovo je Omer Farrouk, moj brat.
Omer je Gufti iz sela južno od Luksora, imena Guft.
Guftiji su dio slavljene tradicije u Egiptologiji.
Pomažu s kopanjem i organizacijom radnika.
Omer je moj operacijski i financijski časnik.
Jednostavno ne bih mogla raditi bez njega.
Jednog dana prije puno godina, kada sam bila mladi diplomac,
a Omer je bio mladi Gufti, koji nije pričao puno engleskog,
naučili smo, slučajno,
da smo rođeni iste godine,
istog mjeseca
i isti dan, sa šest sati razlike.
Blizanci.
(Smijeh)
Odvojeni oceanom, ali zauvijek povezani
jer je drevni Egipat naša majka.
Znala sam onda da ćemo uvijek raditi skupa --
ne u mozgu,
već u dijelu duše koji zna da se ne može sve objasniti.
(Arapski) Omer, moj brate,
uvijek ću te voljeti.
(Engleski) Omer, moj brate, uvijek ću te voljeti.
Prije mojeg prvog iskopavanja u Egiptu,
moj mentor, poznati egiptolog, profesor William Kelly Simpson,
pozvao me u svoj ured.
Dao mi je ček na 2000 dolara,
i rekao, "Ovo je za pokrivanje tvojih troškova.
Imaj veliku avanturu ovog ljeta.
Jednoga dana učinit ćeš ovo za nekog drugoga."
Tako da je moja želja za TED nagradu djelomični povrat, uz kamate --
(Smijeh)
za velikodušnost i ljubaznost velikog ljudskog bića.
Moja želja je
da otkrijemo milijune neznanih arheoloških nalazišta
diljem svijeta.
Stvarajući vojsku globalnih istraživača 21. stoljeća,
naći ćemo i zaštiti skriveno naslijeđe svijeta
koje sadrži tragove za kolektivnu otpornost ljudi
i kreativnost.
(Pljesak)
Hvala vam.
(Pljesak)
Pa kako ćemo to učiniti?
Izgradit ćemo sa nagradom
online građansku znanstvenu platformu
da dozvolimo bilo kome u svijetu da se uključi u pronalaženje
arheoloških nalazišta.
Ima nas samo nekoliko stotina svemirskih arheologa.
Moj san je uključiti svijet
u pomaganje u pronalasku nalazišta i zaštiti.
Prijavit ćete se, stvoriti korisničko ime --
primjetite da je ovo ime već zauzeto.
(Smijeh)
Proći ćete obuku i početi raditi.
Želim naglasiti na početku
da nećemo dijeliti GPS podatke ili mapiranje nalazišta.
Želimo ih tretirati kao dokumentaciju ljudskih pacijenata,
i ne otkrivati njihove lokacije.
Onda ćete dobiti kartu iz špila -- 20 x 20 metara ili 30 x 30,
i onda ćete tražiti karakteristike.
Moj tim i ja pripremit ćemo
velike količine podataka koristeći algoritme
kako biste tražili stvari,
tako da ćete se baviti znanošću.
Onda ćete početi gledati.
Što vidite? Vidite li hram?
Vidite li grobnicu? Vidite li piramidu?
Vidite li oštećenja nalazišta ili pljačku?
Onda ćete početi označavati što je ondje.
A sa strane će biti bogati primjeri
onoga što vidite, kako bi vas vodili.
Svi podaci koje prikupite biti će podijeljeni s vlastima,
i pomoći će u kreiranju globalnog sustava uzbunjivanja
kako bi zaštitili nalazišta.
Ali nećemo stati tamo.
Svi arheolozi s kojima podijelimo vaše pronalaske
povest će vas na nalazišta,
koristeći Periscope, Google Plus i društvene mreže.
Prije stotinu godina, arheologija je bila za bogate.
Pedeset godina prije,
za muškarce.
Sada je primarno za akademike.
Cilj nam je demokratizirati proces arheološkog otkrića,
i dozvoliti bilo kome da sudjeluje.
Prije devedeset četiri godine,
Howard Carter otkrio je grobnicu Kralja Tuta.
Tko je sljedeći Howard Carter?
Možda ste to vi.
Stvarajući ovu platformu,
pronaći ćemo milijune mjesta nastanjenih milijardama ljudi
koji su došli prije nas.
Ako želimo odgovoriti velika pitanja o tome tko smo,
i odakle dolazimo,
odgovor na ta pitanja ne leži u piramidama ili palačama,
već u gradovima i selima onih koji su došli prije nas.
Ako želimo učiti o prošlosti,
vrijeme je da obrnemo piramide.
Shvaćanje da prošlost vrijedi spasiti
znači tako puno.
Znači da i nas vrijedi spasiti.
I najveća priča ikad ispričana
je priča o našem zajedničkom ljudskom putovanju.
Ali jedini način da ju napišemo
je da to učinimo skupa.
Pođite samnom.
Hvala vam.
(Pljesak)