דמיינו שאתם מאובנים:
שמסיירים במוזאונים הטובים בעולם,
משרים פליאה על מבקרים מכל הגילאים,
עושים פוזות להמוני צלמים מתרפסים.
נשמע כמו משהו שהייתם רוצים?
ובכן, בהצלחה!
לפחות 99.9% מהיצורים שאי פעם חיו
לא משומרים בתיעוד המאובנים.
אבל תשכחו מהם,
כל האחרים יהיו,
והקשיבו!
אם אתם רוצים שהגופה שלכם
תהיה במועדון האקסקלוסיבי של ה 0.01%,
היכל התהילה של מאובנים משומרים,
זה לא יהיה פשוט.
כדאי שתעבדו!
שלב ראשון: למות.
זו עובדה קרה וקשה של מאובנים.
כל מה שהפלאונטולוגים מוצאים
היה פעם חי, ובשלב מסויים, מת.
אנחנו נדלג על הפרטים
ונניח שהיו לכם חיים ארוכים ומספקים
כך שנוכל להגיע למה שבאמת חשוב --
איך אתם מתים.
יש הרבה דרכים כיצד להפוך למאובן,
אז בואו ונראה את אפשרויות המוות הטובות ביותר שלכם.
אתם יכולים להילכד בשרף עצים,
שכשהוא מתקשה, הופך לענבר
ואתם יכולים לשרוד שלמים מיליוני שנים.
אבל אלא אם אתם יכולים למצוא עץ ממש גדול לשבת לידו,
שימור בענבר ישאר כנראה
הממלכה של חרקים וחיות ממש קטנות אחרות.
באופן כללי, המקום הנכון להיות בו
אם אתם רוצים להפוך למאובנים
הוא במקום בו משקעים נסחפים באופן אקטיבי,
כמו אגם או קרקעית האוקיינוס.
ראש הר או ערבה?
לא טוב!
אתם צריכים להיקבר,
מהר ככל האפשר,
מפני שכמה שתשארו יותר על פני השטח,
הסיכוי גדל שתיאכלו,
שתנוקרו,
או תושמדו בדרך אחרת
לפני שאפילו יהיה לכם סיכוי להשתמר.
אם אתם יכולים להקבר במקום כלשהו
עם מעט חמצן או בכלל לא,
כמו ביצה או קרקעית אגם עמוקה,
אפילו טוב יותר.
המחסור בחמצן יאיט את ההרקבות
ויתן לכם יותר זמן להתאבן.
אז, נניח שהייתם ברי מזל מספיק כדי למות
ולהקבר בים רדוד
מתחת לסחופת בוצית חולית.
מה הצעד הבא?
אופציה אחת היא התהליך
שנקרא פרמינרליזציה.
בעוד כל החלקים הרכים שלכם נרקבים,
העצמות שלכם נספגות במים עשירים במינרלים.
חלק אחרי חלק, קריסטלים מיקרוסקופיים מחלחלים
מתוך המים
כדי למלא את החלל הריק והנקבוביות בעצמות שלכם.
אחרת, כדאי שתקוו
שהמשקעים סביבכם יתקשו
בעוד העצמות שלכם מתפוררות
ומשקע אחר או מינרל ממלאים את החללים
שהעצמות שלכם משאירות אחריהן,
ויוצרים יציקה מושלמת של השלד שלכם.
במשך הזמן, המשקעים סביב המאובן שלכם
יתקשו או יהפכו לסלע.
אבל עדיין אתם לא מוגנים!
הרבה דברים יכולים לקרות
לסלעי המשקעים האלה
שיכולים להרוס את הסיכויים שלכם
להתגלות.
הם יכולים להתרומם לרכס הרים
ולהישחק
או להינשא על לוח אוקיאני
ולהינחת חזרה לתוך מעטפת כדור הארץ,
מה שימיס את המאובן שלכם לרסק חם.
החזיקו אצבעות שהסלעים שמקיפים
יורמו בעדינות למעלה
על ידי טקטוניקת לוחות,
גובה פני הים ישתנה,
ואתם תגיעו אל מתחת לאדמה יבשה
קרובים לפני השטח,
אבל לא קרובים מדי
שהשחיקה מרוח וגשם תמחה אתכם
לפני שמישהו יוכל לגלות אתכם.
השלב האחרון בתהליך הארוך הזה,
פליאנטולוגית חרוצה צריכה לבוא ולגלות אתכם.
אולי היא מדענית מחקר
שמחפשת מאובנים מהגיל והסוג שלכם
או סתם אספנית חובבת
שמקווה לגילוי מעניין.
היא מורידה את שכבות הסלע מעליכם
או מבחינה במאובן שלכם חשוף
בדופן של נחל אחרי השיטפון.
והנה אתם,
גילוי מדעי מרתק,
מיליוני שנים של יצירה!
היא והקולגות שלה מחלצים אתכם בעדינות
מהמשקעים המקיפים,
מודדים ומצלמים
את כל החלקים שהם מוצאים,
ומתחילים את המלאכה המורכבת של שחזור
של איך חייתם ומתי
בהתבסס על הממצאים שהם מוצאים בעצמות שלכם.
פלאונטולוגים יהיו כמה מהמעריצים הכי גדולים שלכם
יחד עם כל הקהלים המעריצים במוזאון.
הצלחתם!
ביליתם שנים מתחת לאדמה בבדידות,
הקזתם דם,
זעה,
דמעות,
והאברים הפנימיים שלכם.
העבדתם את עצמכם עד העצם
עד שהעצמות שלכם התפוררו
והוחלפו על ידי מינרלים ומשקעים.
אבל זה היה שווה את זה
מפני שאתם מאובן מפורסם!
עכשיו, כדאי שתשמרו על התנוחה הזו!