Jag är turismentreprenör och fredsbyggare,
men det är inte så här som jag började.
Som sjuåring minns jag att jag brukade titta på TV
och se hur folk kastade sten
och jag tänkte att det här måste ju vara en rolig grej.
Så jag gav mig ut på gatan och kastade sten,
men jag insåg inte att det var meningen att jag skulle kasta på israeliska bilar.
Istället slutade det med att jag stenade mina grannars bilar. (Skratt)
De var inte entusiastiska över min patriotism.
Det här är en bild av mig och min bror.
Det här är jag - den lille - och jag vet vad ni tänker:
"Du som var så söt, vad tusan var det som hände?"
Men min bror, som är äldre än mig,
arresterades när han var 18 år
och fängslades, anklagad för att ha kastat sten.
Han misshandlades då han vägrade att erkänna att han kastat sten
och som resultat av detta fick han inre skador
som gjorde att han dog snabbt efter att han släppts ut ur fängelset.
Jag var arg, jag var bitter,
och allt jag önskade mig var hämnd.
Men allt det ändrades när jag fyllde 18.
Jag insåg att jag behövde kunna hebreiska för att kunna få ett jobb,
och då jag lärde mig hebreiska i det där klassrummet
var det första gången någonsin jag träffade judar som inte var soldater.
Vi blev bekanta genom verkligt små saker som det att jag älskar country,
vilket är väldigt konstigt för palestinier.
Men det var också då som jag märkte att vi har en vägg av ilska,
av hat och av okunskap som håller oss isär.
Jag beslöt mig för att det som händer med mig inte är viktigt.
Det som verkligen betyder något är hur jag hanterar det.
Och därför beslöt jag mig för att viga mitt liv
åt att ta ner murarna som särar människor från varandra.
Jag gör det här på många sätt.
Turism är ett av dessa sätt, men också media och utbildning,
och du kanske funderar, verkligen, kan turism förändra saker?
Kan den riva murar? Ja.
Turism är det bästa hållbara sättet för att riva murarna
och för att skapa ett hållbart sätt att förenas med varandra
och skapa vänskapsförhållanden.
År 2009 var jag med och grundade Mejdi Tours,
en social affärsrörelse som har som mål att knyta samman människor,
tillsammans med två judiska vänner kan det tilläggas,
och det som vi gör, den modell som vi utformade,
till exempel i Jerusalem, brukar vi ha två guider,
en israel och en palestinier, som tillsammans gör rundturerna,
och som berättar om historia och fabler och arkeologi och konflikt
från helt olika perspektiv.
Jag minns att jag genomförde en resa tillsammans med min vän Kobi -
den judiska församlingen i Chicago, resan var till Jerusalem -
och vi tog dem till ett flyktingläger, ett palestinskt läger,
och där åt vi den här fantastiska maten.
Förresten, det här är min mamma.
Hon är cool.
Och det där är en palestinsk rätt som heter maqluba.
Det betyder "upp-och-ner".
Man lagar det med ris och kyckling och vänder det sen upp och ner.
Det är den allra bästa måltiden.
Och vi åt tillsammans.
Sen hade vi ett band med både israeliska och palestinska musiker,
och vi dansade lite magdans.
Om du inte vet hur man gör kan jag lära dig senare.
Men när vi tog avsked, båda parter,
grät de för att de inte ville gå.
Tre år senare
finns de relationerna ännu kvar.
Försök föreställa dig att den miljard människor
som varje år reser internationellt
reste så här.
De skulle inte tas med buss från en sevärdhet till en annan,
från det ena hotellet till det andra,
och ta bilder genom bussfönstret av människor och kulturer,
utan de skulle faktiskt knyta an till människor.
Vet ni, jag kommer ihåg att jag hade en muslimsk grupp från Storbritannien
som skulle på besök hem till en judisk ortodox familj
och delta i sin första fredagsmiddag, sabbatsmiddagen.
Tillsammans med dem åt de hamin som är en judisk rätt, en gryta,
och efter en stund sammankopplades de endast genom insikten
att för hundra år sedan utvandrade deras familjer
från samma ställe i norra Afrika.
Det här är inte en profilbild för din Facebooksida.
Det här är inte katastrofturism.
Det här är framtidens sätt att resa,
och jag inbjuder er att göra som jag, att ändra ert sätt att resa.
Vi gör det här över hela världen nu,
från Irland till Iran till Turkiet,
och vi ser framför oss hur vi når ut överallt för att ändra världen,
Tack.
(Applåder)