Valahol messze, a hatalmas világegyetemben biztos,
hogy számtalan, élettől pezsgő bolygó létezik.
De miért nem látunk létezésükre utaló bizonyítékokat?
Ezt a híres kérdést tette fel Enrico Fermi 1950-ben:
"Hol vagytok?"
Az összeesküvés-elmélet hívei szerint ufók folyamatosan látogatnak minket,
és az adatokat mostanában hozzák nyilvánosságra,
de őszintén szólva, nem túl meggyőzők.
Marad a rejtély.
Tavaly a Kepler űrtávcső
közeli csillagok körül keringő több száz bolygót észlelt.
Az adatok extrapolálásából kiderül,
hogy félbillió bolygó létezhet
csupán Tejútrendszerünkön belül.
Ha 10 000-ből egy alkalmas az életre,
még mindig marad 50 millió lakható bolygó
itt a Tejútrendszerben.
Ez a rejtély.
Földünk csak 9 milliárd évvel
a Nagy Bumm után alakult ki.
A Tejútrendszerben számtalan bolygó a Földnél hamarabb jött létre,
és milliárd vagy sok millió évvel előbb
nyújtott lehetőséget élet kialakulására,
mint a Föld.
Ha csak néhányukon keletkezett
technológiákat alkotó értelmes élet,
akkor több millió év állt rendelkezésükre,
hogy kiteljesedjenek és megerősödjenek.
A Föld példáján láttuk,
milyen elképesztően felgyorsulhat a műszaki fejlődés
mindössze 100 év alatt.
Évmilliók alatt egy értelmes idegen civilizáció
könnyen elterjedhetett volna a világegyetemben,
talán létrehozhatott volna hatalmas energiagyűjtő alkotásokat,
vagy gyarmatosító űrhajóflottákat,
vagy dicsőséges műalkotásokat, melyek az éjszakai eget díszítik.
Vártuk volna, hogy legalább felfedjék jelenlétüket,
szándékosan vagy akaratlanul,
valamilyen elektromágneses jelekkel.
De nem látjuk egyetlen meggyőző bizonyítékukat sem.
Miért?
Seregnyi lehetséges válasz létezik,
egyesek egészen rémisztők.
Talán egy szuperértelmes civilizáció
már tényleg meghódította a galaxist,
de szigorú rádiócsendet hirdetett,
mert fél lehetséges versenytársaitól.
Készen áll
bármely fenyegetés fölszámolására.
Tán nem is olyan értelmes.
Talán kifinomult technológia megalkotására képes
intelligencia kifejlődése
sokkal ritkább, mint feltételeztük.
Végül is,
a Földön is csak egyszer fordult elő
négymilliárd év alatt.
Lehet, hogy hihetetlen szerencsénk volt.
Lehet, hogy mi vagyunk az első ilyen civilizáció a Tejútrendszerben.
Tán a civilizáció magában hordozza
önnön pusztulásának csíráját
a létrehozott technológia elszabadulása miatt.
Van számos reményteljesebb válasz.
Először: nem kutatunk elég szorgosan,
nevetséges összeget költünk rá.
Csak Tejútrendszerünk töredékén
kutattunk alaposan figyelemre méltó jelek után.
Lehet, hogy rosszul keresünk.
A civilizációk fejlődésük során tán hamar
az elektromágneses hullámoknál sokkal kifinomultabb és hatékonyabb
távközlési technológiákat fedeznek föl.
Lehet, hogy az egész tevékenység
a mostanában felfedezett rejtelmes sötét anyagban
vagy sötét energiában megy végbe,
amelyek az univerzum tömegének zömét alkotják.
Vagy nem a jó méretek között keressük.
Lehet, hogy az értelmes civilizációk rájöttek:
az élet csak összetett információminták
szép kölcsönhatása,
és hatékonyabban megy végbe kis léptékben.
Ahogy régi sztereórendszereink kis iPodokká zsugorodtak,
talán az intelligens élet maga is
mikroszkopikus méretűvé mérséklődött,
hogy csökkentse ökológiai lábnyomát.
Ezért Naprendszerünkben nyüzsöghetnek idegenek,
de nem vesszük észre őket.
Lehetséges, hogy fejünkben lévő ötletek idegen életformák.
Hát, ez elég őrült gondolat.
Tán a földönkívüliek mondatták velem.
De nagyszerű, hogy az ötletek önálló életre kelnek,
és túlélik kigondolójukat.
Tán a biológiai élet csak múló szakasz.
Az elkövetkezendő 15 évben
spektroszkópiai információkat kapunk
jónak ígérkező közeli bolygókról,
feltárják, van-e rajtuk élet.
Időközben a SETI,
a "Földönkívüli Intelligencia Kutatása"
közzéteszi adatait,
azért hogy városi tudósok milliói, s így talán ön is,
bekapcsolódhasson a kutatásba.
A Földön elképesztő kísérleteket végeznek,
hogy a semmiből életet teremtsenek,
mely az ismerttől nagyon más DNS-formára épülhet,
Segítségükkel megtudhatjuk,
hogy pezseg-e az élet az univerzumban ,
vagy tényleg
csak egyedül vagyunk.
Bármelyik válasz
a maga módján fenséges.
Mert ha egyedül vagyunk is,
a tény, hogy gondolkozunk és álmodozunk,
és feltesszük e kérdéseket,
egyike lehet
az univerzumról szóló legfontosabb megállapításoknak.
Van még egy jó hírem.
A tudás és megértés keresése soha nem unalmas.
Éppen ellenkezőleg.
Minél többet tudunk,
annál csodásabbnak látszik a világ.
Az őrült eshetőségek, a megválaszolatlan kérdések
viszik előre a világot.
Tehát maradjunk érdeklődők!