Under den sista kursen av mitt magisterprogram,
skapade vi en kampanjvideo om människohandel.
Min lärare sa,
"Ni kommer inte att förändra världen med detta projekt,
men ni häller en sked socker
i det salta havet för att göra det sötare."
Ni tänker kanske att fred börjar med presidenter och premiärministrar,
nationsledare som skakar hand med varandra
eller FN och ideella organisationer som outtröttligt arbetar
inom outvecklade områden för de fattigaste av de fattiga.
Jag tänkte likadant innan jag började på magisterprogrammet.
Men idag kommer ni förstå att fred faktiskt börjar med er.
Jag kom till Sydkorea för att göra fältstudier
i frågan om "tröstekvinnor."
"Tröstekvinnor" är en omskrivning myntad av den kejserliga japanska armén
innan och under andra världskriget.
Det finns kvinnor som tvingades in i sexuellt slaveri av armén
och en majoritet av dem kommer från Sydkorea.
Men det finns också överlevande från Kina, Taiwan, Indonesien och Filippinerna.
När jag berättade för familj och vänner i Japan
att jag skulle studera frågan om tröstekvinnor,
sa de flesta, "Du kommer att jobba med en jättesvår fråga."
Jag frågade min mamma varför, och hon svarade,
"Jag förstår att japanska armén gjorde något hemskt förr i tiden,
men det är en genant historia som ingen vill ta i."
Många av er hörde förmodligen förra året,
att regeringarna i Japan och Sydkorea slöt en överenskommelse
gällande tröstekvinnor.
Överenskommelsen säger att den japanska regeringen
ska betala en miljard yen till en stiftelse som Sydkoreas regering
ska starta för att erbjuda hälsovård och annan service
till gamla, före detta tröstekvinnor.
Förutom det önskade Japan att en staty skulle tas ner,
framför japanska ambassaden, som hedrar tröstekvinnorna,
och man sa att överenskommelsen slöts för att framtida generationer
inte ska behöva be om ursäkt mer.
Jag tror tvärtom att statyn inte borde tas ner,
och att frågan om tröstekvinnor borde fortsätta diskuteras
och föras vidare till kommande generationer
för att inte hända igen.
Sexuellt och könsbundet våld hör inte till historien,
det förökar sig i vårt moderna vardagsliv.
Kvinnor utsätts oproportionerligt mycket,
för våldet är ofta könsbundet
i övergrepp som våldtäkt och våld i nära relationer.
Enligt Världshälsoorganisationen
drabbas var tredje kvinna, globalt,
av fysiskt eller sexuellt våld under sin livstid.
Här i Sydkorea stiger antalet sexualbrott.
Och en expert säger att siffran bara är toppen av ett isberg,
eftersom många kvinnor inte anmäler
av rädsla för att de ska kränkas igen.
Situationen är liknande i Japan.
Många drabbade träder inte fram
eftersom de skäms eller känner sig kränkta.
Manscentrerade patriarkala samhällen gör det svårt att prata
om upplevelsen av sexuella övergrepp.
För sexuella övergrepp medför också ett slags stigma i vårt samhälle.
Jag beundrar verkligen alla de koreanska kvinnor
som har trätt fram
och börjat prata om sina plågsamma upplevelser
som tröstekvinnor.
Vi kan bara föreställa oss hur svårt det är,
att berätta offentligt om sina upplevelser,
att våldtas om och om igen av japanska soldater
och aldrig bli omhändertagen, inte ens om man blev sjuk.
Det finns också många kvinnor som övergavs och mördades
i slutet av kriget.
De överlevande tröstekvinnorna
kämpar fortfarande för sina rättigheter och upprättelse av sin heder.
Ett fåtal överlevande deltar
i en demonstration framför japanska ambassaden varje vecka,
där man kräver att den japanska regeringen
ska ta juridiskt ansvar för sina gärningar.
Som slutuppgift på kursen
ville vi skapa en kampanjvideo online
som skulle göra intryck på tittarna.
Jag och mina kollegor Arunima, Caroline och Rebekka
ville väcka uppmärksamhet kring människohandel med barn.
Det var vårt försök att söta havet lite.
[Video]
(Pipljud)
(Fräsande)
(Skrapljud)
[Internationella arbetsorganisationen
bedömer att 17,2 miljoner barn
i världen befinner sig i påtvingat hushållsslaveri.]
[Dessa barn kan vara så unga som fem år.]
[Det händer över hela världen.]
[Du kan vara en del av lösningen!]
Hushållsslaveri
är en modern form av slaveri.
Miljontals barn över hela världen säljs till hushållsslaveri
med falska löften om utbildning och ett bättre liv.
Många av barnen arbetar upp till 18 timmar om dagen.
Ofta får de ingen lön.
Världen vänder ryggen åt de utnyttjade barnen
om inte någon har modet
att ifrågasätta sedvänjan och moralen.
Och även då kommer förändringar i kultur och lagar för att stoppa handeln
att gå långsamt.
Ta bara frågan om tröstekvinnor,
många av dem var bara 12
när de tvingades in i sexuellt slaveri.
De kunde inte prata om sina upplevelser
i det starkt patriarkala samhället.
Men med ökande demokrati i Sydkorea och den feministiska rörelsen,
började de tala offentligt för första gången på 90-talet.
Då öppnades dörren till att låta den tabubelagda frågan om tröstekvinnor
diskuteras i Sydkorea, Japan,
och resten av världen.
Mitt arbete började med nyfikenhet.
Jag hade flera frågor:
Varför kämpar gamla kvinnor fortfarande
för sina rättigheter och återupprättande av sin heder?
När och varför spelade USA en roll i överenskommelsen?
Vem har verklig makt i världen?
Jag hoppas också kunna hälla en sked socker i det salta havet.
Jag skulle vilja hitta ett lämpligt sätt att hedra de kvinnor,
inte bara de överlevande utan också de många
som övergavs och mördades
på slagfälten utanför sitt eget land.
Genom att göra det tror jag att vi kan få ett bättre samtal
om det utbredda sexuella och könsbaserade våldet i våra länder.
Så låt oss bli nyfikna på utnyttjande i dagens värld.
Låt oss ifrågasätta varför världen är som den är just nu.
Varför är vissa länder rika och mäktiga och andra inte.
Varför diskrimineras vissa befolkningar?
Varför gör vissa människor vissa jobb i våra samhällen?
Varför är det inga kvinnor i mötesrummen?
Varför blir din vän mobbad i klassrummet?
Sträck sedan ut din hand till människor som behöver din hjälp.
Din hjälp kan vara liten som en sked med socker.
Men om många av oss gör det tillsammans, tror jag vi kan förändra världen.
Och då ser ni att fred börjar med er.
Tack så mycket.
(Applåder)