Am patru sute douazeci si doi de prieteni FB
dar sunt singur.
Le vorbesc tuturor in fiecare zi, dar...
nici unul dintre ei nu ma cunoaste cu adevarat.
RIDICA PRIVIREA
Problema pe care o am ramane intre spatiile cuvintelor
uitandu-ma in ochii lor ori la un nume pe calculator.
Am facut un pas inapoi si mi-am deschis ochii.
M-am uitat in jur si am realizat
ca ceea ce numim socializare pe net este orice numai asta nu.
Deschidem computerele
dar inchidem usile.
Toata aceasta tehnologie ce o avem e doar o iluzie.
Comunitate, companie virtuala, au sens de includere,
dar cand te departezi de smartphone e doar deziluzie
te trezesti ca sa vezi o lume plina de comfuzie.
O lume unde suntem sclavi ai tehnologiei ce-o stapanim
si informatia este vanduta de niste netrebnici lacomi.
O lume guvernata de propriu interes, propria imagine si propria promovare.
Impartim cele mai misto poze digitale dar lasam deoparte gandirile emotionale.
Suntem foarte fericiti din experientele pe care le impartasim,
dar este la fel daca nimeni nu-i acolo?
Te intalnesti cu prieteni sa discutati de toate.
dar toti vor disparea daca un mesaj in grup va rezolva problema
Editam si exageram, cream adulare
Pretindem sa nu observam sociala izolare.
Punem cuvinte in ordine pana cand viata este impecabila.
Nu stim macar daca cineva asculta.
Sa fi singur nu-i o problema, sa-ti dau un exemplu
daca citesti o carte, pictezi ceva sau faci exercitii
Esti productiv si prezent
nu rezervat si absent.
Esti treaz si atent
utilizand timpul intr-un mod util
Cand esti in public si incepi sa te simti singur
Pune-ti mainile la ceafa desparta-te de smartphone,
Nu ai nevoie?? sau sterge lista de contacte.
vorbeste doar cu altii. Invata sa coexisti.
Eu nu pot sta pentru a auzi tăcerea de un tren de navetiști ocupat
unde nimeni nu vrea să vorbească de teama de a parea nebun.
Devenim nesociali,
nu mai suntem multumiti sa ne vorbim unul altuia
si sa ne uitam in ochii cuiva.
Ne inconjuram de copii, care de cand s-au nascut,
ne privesc traind ca roboti si gandesc ca-i normal.
Nu-i prea normal sa fii cel mai grozav tatic
Daca nu poti sa-nveselesti copilul fara sa utilizezi acel iPad mic.
Cand eram copil nu eram acasa
Mergeam pe afara cu prieteni calarind biciclete.
Aveam gauri in pantaloni si genuchii erau juliti
Construind un club chiar in copaci.
Acum parcu-i asa linistit ca-mi vine sa tip
ca nu-s copii afara si leaganele stau nemiscate.
Nu sunt jocuri si glume nici biserica sau clopotnita.
Suntem generație de idioți:
Smartphon-uri si oameni dusi
Deci RIDICA PRIVIREA, inchide ecranul.
Arunca privirea in jur si profita de zi
Doar conexiune reala - e ceea ce accept
pentru a vă arăta diferența că a fi acolo poate insemna.
Fi prezent in momentul cand ea va arunca privirea
pe care tu ti-o amintesti ca atunci cand v-ati indragostit
Clipa in care v-ati tinut de mana s-au v-ati sarutat,
clipa cand v-ati certat prima data dar inca va iubeati la nebunie
Clipa cand nu trebuie sa spuneti sutelor ceea ce tocmai ati facut
pentru ca doriti sa-mpartasiti momentul doar cu iubita ta.
Clipa in care-ai vandut computerul sa-i poti lua un inel
deoarece ea-i fata viselor tale si este faptul real.
Clipa in care ai vrut sa pornesti o familie si atunci cand
ti-ai imbratisat fetita si te-ai indragostit din nou.
Clipa cand te tinea treaz noaptea si tot ce vroiai era s-adormi
si clipa cand ii stergeai lacrimile caci copilul tau lua viata-n piept.
Vremea cand fetita ta se-ntoarce cu-n baiat care sa-l cresti
si clipa in care te striga bunicul si te face sa pari atat de batran.
Vremea pe care o ai posibila doar ca-i dai vietii atentie
si cum acum esti vesel ca n-ai irosit clipa
privind jos la o inventie.
Clipa cand tineai mana sotiei,
sezand langa patul ei,
Spunand ca inca o iubesti, lasand ultimul sarut pe crestet.
Soptind apoi incetisor in timp ce inima-si da ultima bataie
ca ea este norocoasa ca a fost oprita de-acel baiat ratacit.
Dar nimic din toate aste nu s-ar fi-ntamplat
N-ai fi avut parte de nimic din toate acestea
Daca erai prea ocupat sa privesti in jos,
si nu stiai ce sansa ai ratat.
Deci ridica privirea din smartphone inchide acel ecran.
Avem o viata scurta, un numar finit de zile
Nu-ti irosi viata prins pe internet.
caci cand vine finalul, n-o sa ai decat regret.
Sunt si eu vinovat facand parte din masinarie
Lumea asta digitala o auzim dar n-o vedem
in care tastam in timp ce vorbim si citim in timp ce vorbim
cand petrecem ore-mpreuna fara sa schimbam priviri
Nu lasa sa-ti intre-n viata doar pentru ca netu-i bun.
Transmite oamenilor iubire
Nu le da doar un like.
Deconecteaza-te de la nevoia de a fi auzit si definit.
Margi afara-n lumea-ntreaga si lasa distractia digitala.
RIDICA PRIVIREA DIN SMARTPHONE OPRESTE ECRANUL.
Opreste filmul acesta si traieste viata reala.