Svake dvije sekunde, netko negdje u svijetu doživi moždani udar.
I jedna od svakih 6 osoba doživjet će ga jednom tijekom svoga života.
Moždani udar lišava moždane stanice kisika
i jedan je od najčešćih uzroka smrti
te vodeći uzrok invaliditeta kojeg je moguće spriječiti.
Kada netko doživi moždani udar, brza medicinska pomoć je kritična
i često može pomoći spriječiti trajno moždano oštećenje.
Ali što zapravo uzrokuje moždane udare?
I kako ih liječnici mogu liječiti?
Mozak čini samo 2 % vaše tjelesne mase,
ali troši više od 20 % kisika u vašem krvotoku.
Taj kisik u mozak dolazi kroz sustav arterija.
Karotidne arterije opskrbljuju prednji dio mozga,
a vertebralne arterije opskrbljuju stražnji dio mozga.
One su međusobno povezane
i podijeljene u manje i manje žile
koje milijardama neurona dovode potreban kisik.
Ako se protok krvi prekine, dovod kisika prekida se i moždane stanice umiru.
Postoje dva načina na koje se ovo može dogoditi.
Hemoragijski moždani udar nastaje kad zbog puknuća krvne žile krv curi van.
Ali uobičajeniji tip jest ishemijski moždani udar,
kada ugrušak začepi žilu i zaustavi protok krvi.
Odakle dolaze ti ugrušci?
U rijetkim okolnostima, iznenadna promjena srčanog ritma
sprječava gornje srčane komore da normalno kontrahiraju.
Ovo usporava protok krvi,
omogućujući trombocitima, faktorima zgrušavanja i fibrinu da se zalijepe.
Ugrušak se može odvesti gore
prema arterijama i krvnim žilama koje opskrbljuju mozak
dok ne dođe do neke kroz koju ne može proći.
Ovo se naziva embolija
i prekida opskrbu kisikom sve stanice dalje.
Mozak nema receptore boli pa samu blokadu ne možete osjetiti.
Ali deprivacija kisika usporava moždane funkcije
i možete imate iznenadne, zamjetljive posljedice.
Primjerice, ako je zahvaćeno područje zaduženo za govor,
govor osobe može biti nerazgovjetan.
Ako moždani udar djeluje na područje mozga koje kontrolira pokrete mišića,
može uzrokovati slabost, često u samo jednoj strani tijela.
Kad se ovo dogodi, tijelo će odmah pokušati kompenzirati
preusmjeravajući protok krvi u zahvaćeno područje,
ali to nije savršeno rješenje.
Konačno, stanice koje su ostale bez kisika počet će umirati,
dovodeći do oštećenja mozga koja mogu biti ozbiljna ili trajna.
Zato je važno dobiti medicinsku pomoć što je prije moguće.
Prvi korak u liječenju jest intravenski lijek
pod nazivom tkivni aktivator plazminogena,
koji može razgraditi krvni ugrušak
i dopustiti ponovni protok krvi kroz oštećenu arteriju.
Ako se dobije kroz prvih nekoliko sati,
ovaj lijek veoma povećava vjerojatnost preživljavanja moždanog udara
i izbjegavanja trajnih posljedica.
Ako osoba ne može primiti tkivni aktivator plazminogena
jer uzima određene lijekove,
ima povijest velikog krvarenja,
ili je ugrušak prevelik,
liječnici mogu izvesti zahvat koji se zove endovaskularna trombektomija.
Koristeći flourescentnu boju
koja osvjetljava krvne žile pod jakim x-zrakama,
liječnik umeće dugu, tanku, savitljivu cijev koja se zove kateter,
u arteriju u nozi
i upravlja njome cijelim putem do ugruška.
Kroz ovaj kateter prolazi stent.
On se širi i učvršćuje u ugrušak taman kad prođe kroz njega.
Kateter tada povuče ugrušak kada se odstranjuje.
Ovi tretmani moraju biti obavljeni što je prije moguće
kako bi se očuvala funkcija mozga,
što znači brzo otkrivanje ima li netko moždani udar.
Pa kako možete primijetiti?
Evo tri brze stvari za isprobati:
1. Zamolite osobu da se nasmije.
Zakrivljena usta ili snuždenost lica može ukazivati na slabost mišića.
2. Zamolite osobu da podigne ruke.
Ako jedna krene prema dolje, slabost u ruci također je znak moždanog udara.
3. Zamolite osobu da ponovi jednostavnu riječ ili frazu.
Ako njezin govor zvuči nerazgovjetno ili čudno,
to može značiti da dio mozga zadužen za govor ne dobiva dovoljno kisika.
Ovo se ponekad naziva FAST testom, a T stoji za vrijeme (eng. time).
Ako primijetite neki od ovih znakova, odmah pozovite hitnu pomoć.
Životi mogu ovisiti o tome.