Nagyszerű érzés itt lenni,
Edinburgh-ban, Skóciában,
a tű és fecskendő szülőhazájában.
Úgy másfél kilométerre innen, errefelé,
1853-ban egy skót jegyztette be
az első tű és fecskendő szabadalmát.
Ő volt Alexander Wood,
és mindez a Royal College of Physiciansen történt.
Ez a szabadalom.
Ami azóta sem fér a fejembe ha ránézek,
hogy szinte teljesen azonos
a ma használatban lévővel.
Mégis, 160 éves.
Térjünk át az oltóanyagok területére.
A legtöbb vakcinát fecskendővel
adjuk be, a 160 éves technológiával.
Megbízható -- számos szinten tekinthető
a vakcina sikeres technológiának.
A tiszta víz és a csatornázás után
az oltóanyagok technológiája játszott leginkább szerepet
az élettartamunk növelésében.
Elég nehéz lenne felülmúlni.
De, mint bármely más technológia,
a védőoltásoké is mutat hiányosságokat,
és a tűk és a fecskendők
kulcsszerepet játszanak e narratívában --
a régi technológia.
Kezdjük a nyilvánvaló gondokkal:
sokan közülünk ódzkodnak a tűktől és fecskendőktől.
Osztom a nézetüket.
Azonban a lakosság 20 százalékát
érinti az úgynevezett tűfóbia.
Ez több a tűtől való irtózásnál,
ez a védőoltások aktív elkerülése
a tűfóbia folytán.
A védőoltások bevezetése szempontjából ez problémát jelent.
Egy másik kulcsfontosságú kérdés
a tűszúrás okozta sérülés.
A WHO adatai szerint
évente mintegy 1,3 millió haláleset
a keresztfertőzésnek köszönhető
a tűszúrásos sérülésekből.
Ezek mind korai halálozások.
Talán már maguk is hallottak e két jelenségről,
de van két további hiányossága
a fecskendőtűknek, amikről talán kevéssé értesültek.
Az egyik, hogy hátráltathatják
a következő generációs vakcinákat
az immunválasz szempontjából.
A második pedig, hogy ezek felelősek
a hűtőlánc problémájáért, amire még visszatérek.
Egy fejlesztésről fogok beszélni,
amit a csapatommal Ausztráliában végzünk,
a University of Queenslanden:
egy technológiát terveztünk e négy problémákör kezelésére.
A technológia neve Nanopatch.
Ez a Nanopatch egy példánya.
Szabad szemmel
csupán egy négyzet,
kisebb, mint egy postai bélyeg,
de mikroszkóp alatt
ezer apró kiszögellés jelenik meg,
amelyek az emberi szem számára láthatatlanok.
Mintegy 4000 kiálló hegyecske,
ezen az egyetlen négyzeten, a tűvel összevetve.
Arra terveztem ezeket a hegyecskéket,
hogy betöltsenek egy kulcsszerepet:
működjenek együtt a bőr immunrendszerével.
Ez tehát egy nagyon fontos funkció
a Nanopatchbe iktatva.
A Nanopatch egy olyan
technikával készül,
amit mély reaktív ionmarásnak hívunk.
Ezt a bizonyos technikát a félvezető iparból kölcsönöztük,
ezért az alacsony ára,
és lehetséges a tömeggyártás.
Poralapú oltóanyaggal vonjuk be a Nanopatch kiszögelléseit,
és a bőrre visszük fel.
Az alkalmazás legegyszerűbb módja
az ujjaink használata,
bár ennek vannak bizonyos korlátai,
így kifejlesztettünk egy applikátort.
Nagyon egyszerű eszköz,
nevezhetnénk egy szofisztikált ujjnak is.
Rugós működtetésű.
A Nanopatch felvitele a bőrre így néz ki.
(Klikk)
Azonnal történik néhány dolog.
Először is a Nanopatch hegyecskéi
áttörnek a kemény külső rétegen,
és nagyon gyorsan felszabadul az oltóanyag,
kevesebb mint egy perc alatt.
Majd eltávolítjuk a Nanopatchet,
és kidobjuk.
Magát az applikátort pedig ismét felhasználhatjuk.
Ez lenne a Nanopatch ötlete,
és azonnal láthatjuk néhány fontos előnyét.
Már beszéltünk róla, hogy tűmentes --
ezekkel a szemmel láthatatlan hegyecskéivel --
és, persze, megkerültük egyúttal
a tűfóbia kérdését is.
Gondoljunk az említett problémákra,
és velük két másik fontos előnyre:
Az egyik az alkalmazásával kapott jobb immunválasz,
és a második, hogy megszabadultunk a hűtőlánctól.
Tehát kezdjük az elsővel, az immunogenitással.
Egy kicsit bonyolult probléma,
de megkísérlem leegyszerűsíteni.
Visszalépnék egyet, hogy elmagyarázzam
a védőoltások működését, egy egyszerűbb módon.
A vakcinák működésének lényege, hogy a testünkbe
juttatnak egy úgynevezett antigént,
ami egy kórokozó formája.
Ez a biztonságos kórokozó, az antigén,
ráveszi a testünket, hogy felállítson egy immunválaszt,
amivel az megtanulja és emlékezhet, hogyan reagáljon a behatolókra.
Amikor a valódi ellenség megjelenik, a szervezet
gyorsan csatolja az immunválaszt
-- a vakcinának köszönhetően --
és semlegesíti a fertőzést.
Ilyen, amikor jól működik.
Mindezt napjainkban tűvel és fecskendővel
végezzük, ahogyan a legtöbb vakcina érkezik,
tehát a régi technológiával.
De érvelhetünk, hogy maga a tű visszafogja immunválaszainkat,
elvétvén ideális immunpontjainkat, a bőrünkben.
A gondolat felvázolásához
tegyünk egy utazást a bőrön keresztül
a hegyecskék egyikéből kiindulva,
és helyezzük a Nanopatch-et a bőrre.
A következő adatokat kapjuk.
Ezek valódi adatok:
ez a valami, amit itt látunk, a hegyecskék egyike
a Nanopatchből, amit a bőrre helyeztünk,
és azok a színek jelzik a rétegeket.
A méretek szemléltetésére:
a fecskendőtű túl nagy lenne,
hogy itt ábrázoljuk.
Tízszerese lenne a képernyőnknek, tízszer mélyebbre szúrna.
Nem férne el.
Azonnal láthatják a hegyecskéket a bőrben.
Ez a piros réteg az elhalt hám kemény, külső rétege,
de a barna réteg és a magenta
immunsejtekkel teli.
Például a barna rétegben
találhatóak az úgynevezett Langerhans-sejtek:
testünk minden négyzetmillimétere
e Langerhans sejtekkel teli,
ezen immunsejtekkel, és továbbiakkal,
amiket most nem jelöltünk az ábrán.
De azonnal láthatják, hogy a Nanopatch
valóban teljesíti a behatolást.
Mindezen sejtek ezreit célozzuk meg
csak egy hajszál mélységű
bőrfelületet érintve.
Én, mint az a valaki, aki feltalálta és megtervezte ennek a működését,
izgalmasnak találom mindezt. Na és akkor?
Mi van, ha már megcéloztuk a sejteket?
A védőoltások világában mit is jelent mindez?
A vakcinák világa folyamatosan fejlődik.
Egyre szisztematikusabbá lesz.
Azonban mindaddig nem igazán tudhatjuk,
működik-e az oltás, amíg
fel nem tűrtük az ingujjunk
és be nem adtuk, majd vártunk.
Ez még napjainkban is hazárdjáték.
Tehát, játszanunk kellett.
Fogtunk egy influenza elleni oltást,
felvittük a Nanopatcheinkre,
majd alkalmaztuk a Nanopatcheket a bőrön,
és vártunk --
élő állatokba juttatva.
Vártunk egy hónapot,
és végül ezek derültek ki.
Ezek az adatok az immunválaszokról,
amiket egy Nanopatchcsel generáltunk,
összehasonlítva az izomba fecskendezéssel.
A vízszintes tengely a nanogrammban meghatározott dózisé.
A függőleges tengelyen van a rá kapott immunválasz,
és a szaggatott vonal jelzi a védelemküszöb értékét.
Ha e vonal fölött járunk, hatékonynak bizonyult,
ha alatta, akkor nem.
A piros vonal leginkább a határ alatt van,
és csak egy ponton értünk el védelmet a tűvel,
mégpedig magas dózissal: 6000 nanogrammal.
De azonnal észrevehető a határozottan eltérő görbe,
amit a kék vonallal értünk el.
Ez az, amit a Nanopatchcsel kaptunk;
a Nanopatchcsel beadott dózis
eredménye egy teljesen más immunogenitási görbe.
Ez egy igazán új lehetőség.
Hirtelen új eszközhöz jutottunk
a vakcinák világában.
Tegyük fel, hogy van egy vakcinánk,
ami működik ugyan, de túl drága:
ám a védelmet immár
a dózis század részével szerezhetünk, a tűhöz képest.
Ez egy vakcina árát hirtelen 10 dollárról 10 centre csökkenti,
és ez különösen fontos szempont a fejlődő világban.
De ezen felül további előnye is van,
foghatunk olyan vakcinákat, amelyek jelenleg nem működnek,
és átemelhetjük a vonalon,
védelmet nyújtva.
És természetesen a vakcinák világában
ez is fontos lehet.
Nézzük csak meg a nagy hármast:
HIV, malária, tuberkulózis.
Ezek felelősek körülbelül 7 millió halálesetért évente,
és nincs megfelelő oltási módszerünk rájuk.
Potenciálisan ez az új lehetőség, a Nanopatch az,
ami segíthet a megvalósításban.
Segítségünkre lehet e vakcinajelöltek átemelésére a határon.
Persze a laboromban már dolgoztunk
egyéb oltóanyagokkal, amelyek hasonló
válaszeredményeket és hasonló görbéket adnak,
mint amit az influenzával értünk el.
Szeretnék áttérni a vakcinák egy
másik kulcsfontosságú hiányosságára napjainkban,
ez pedig a hűtőlánc fenntartásának szükségszerűsége.
Ahogy a neve is sugallja -- a hűtési lánc --
ez a vakcina által megkövetelt tárolási körülmények:
a gyártás pillanatától egészen az alkalmazás végpontjáig
hűtve kell őket tartanunk.
Ez nem kevés logisztikai kihívást jelent,
de vannak rá módszereink.
Ez egy kicsit extrém példa közülük,
de segít illusztrálni a logisztikai kihívásokat
-- különösen a forrásszegény helyeken --
amik elkerülhetetlenek az oltások hűtésében,
és a hűtőlánc fenntartásában.
Ha az oltás túl meleg, az oltóanyag lebomlik,
de érdekesmód túl hideg is lehet,
amitől a vakcinánk szintén lebomlik.
A tét pedig óriási.
A WHO becslései szerint Afrikában
az oltóanyagok több mint fele
nem működik megfelelően,
mert valahol a hűtőlánc megszakadt.
Ez egy nagy probléma, ami a fecskendők hozománya,
mert a folyékony oltóanyag az, aminek szüksége van a hűtőláncra.
A Nanopatch egyik kulcs jellegzetessége,
hogy maga a vakcina száraz,
és szárazon nem igényel hűtést.
A laboromban bebizonyítottuk, hogy így
az oltóanyag 23 Celsius-fokon tárolva
több mint egy évig eltartható, minden veszteség nélkül.
Ez jelentős előrelépés.
(Taps)
El vagyunk tőle ragadtatva.
Mégpedig attól, hogy mindezt valóban bizonyítottuk
a Nanopatchcsel laboratóriumi környezetben.
Tudósként ezt szeretem, és magát a tudományt.
Azonban mérnökként,
orvosbiológiai mérnökként,
és egyben egy emberi lényként,
nem elégedhetek meg addig,
amíg ki nem hoztuk mindezt a laborból,
és át nem adjuk nagy számban az embereknek,
azoknak, akiknek leginkább szükségük van rá.
Már elindultunk ezen az úton,
és szokatlan módon kezdtük meg ezt az utazást.
Pápua Új-Guineából indultunk.
Pápua Új-Guinea egy példája a fejlődő világ országainak.
Nagyjából azonos méretű Franciaországgal,
de több következményének is elszenvedője
napjaink vakcinái korlátoltságának.
Itt a logisztikai gát.
Az országban csak 800 hűtőberendezés van a vakcinák tárolására.
Sok régi, mint ez Port Moresby-ben, több pedig le is romlott, míg sok
nem is a felvidéken van, ahol valójában szükség lenne rájuk.
Ez egy kihívás.
Pápua Új-Guineában a legmagasabb a HPV előfordulási aránya,
a humán papillomavírusé, ami a méhnyakrák egyik fő rizikófaktora.
Az oltóanyag nem érhető el nagy számban,
mivel túl drága.
Ezek miatt végül, a Nanopatch sajátosságaival
kimentünk a terepre és dolgoztunk a Nanopatchcsel,
elvittük Pápua Új-Guineába,
és rövidesen vizsgáljuk az eredményeket.
Ezt a fajta munkát végezni nem könnyű.
Kihívás,
de nincs semmi más a világon, amit szívesebben tennék.
A jövőre tekintve,
szeretnék megosztani egy gondolatot:
egy olyan jövő gondolatát, ahol
az évi 17 millió haláleset
a fertőző megbetegedések miatt,
már csak lábjegyzet a történelemben.
És ezt a történelmi lábjegyzetet,
a továbbfejlesztett, radikálisan jobb védőoltásokkal értük el.
Most önök előtt állva
a fecskendőtűk szülőhelyén,
a 160 éves eszköz hazájában,
bemutatok egy alternatív megközelítést,
ami igazán segíthet, hogy ez megtörténjen:
a Nanopatchcsel, mert tű nélküli és fájdalommentes,
azzal, hogy megszabadulhatunk hűtőlánctól, és javíthatjuk az immunogenitást.
Köszönöm.
(Taps)