Kai man buvo 14 metų,
mano šeima nusprendė įsivaikinti mano mažuosius broliukus iš Etiopijos.
Vieną dieną mama manęs paklausė:
„Kurią dieną turėtume išrinkti jų gimtadieniams?“
Žinoma, kad dieną, kurią jie buvo gimę.
Kvailas klausimas.
Ir tada mama tarė:
„Žinai, Kristen,
nei vienas iš tavo brolių neturi gimimo liudijimo,
kaipgi siūlai išsiaiškinti, kuri diena tai buvo?“
Sunku suvokti.
Dabar, po 20 metų, aš vis dar tuo užsiėmus.
Išskyrus tai, jog užuot bandžiusi spręsti
brolių gimimo liudijimų dingimo „bylą“,
bandau tai padaryti pasauliniu mastu.
Taigi, ką gimimo liudijimai turi bendro su tarptautiniu vystymusi?
Norint atsakyti, turime pažvelgti atgal į pradinę plėtros istoriją.
Žmogaus teisių istoriją.
1948 m. Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje
pirmą kartą
įtvirtinta bendra žmogaus teisių ir orumo vizija,
kuri tinka visų tautų visiems žmonėms.
6 straipsnis: teisė būti pripažintam asmeniu prieš įstatymą.
Kitaip sakant – teisinė tapatybė.
Vaikams tai yra gimimo liudijimas.
Nepaisant to, jog tai yra universali žmogaus teisė,
milijardas žmonių šiomis dienomis neturi įrodymo, jog jie egzistuoja.
Tai vienas didžiausių mūsų laikų žmogaus teisių pažeidimų.
Tačiau, atrodo, niekas apie tai nežino.
Pasaulinio skurdo ir bado akivaizdoje,
teisinės tapatybės užtikrinimas visiems pasaulyje,
neatrodo labai rimtas dalykas,
bet, iš tiesų, tai yra.
Anksčiau savo karjeroje
dirbau su socialiniu darbuotoju lūšnyne Mumbajuje.
Dirbome su vienos mažos mergaitės byla.
Mergaitė turėjo įgimtą poliomielitą ir buvo paralyžiuota žemiau juosmens.
Kai atvykome pas ją į namus,
radome ją ant grindų.
Merginos kojos buvo sunkiai sužeistos ir užkrėstos,
ji gyveno pusbadžiu.
Ji niekada nėjo į mokyklą.
Didžiąją dalį savo gyvenimo praleido įkalinta mažame, tamsiame kambaryje.
Kai išvykome, socialinio darbuotojo paklausiau: „Koks mūsų planas?“
Ji atsakė: „Na, pirmiausiai, turime gauti jai gimimo liudijimą."
Aš buvau priblokšta.
Paklausiau: „Nemanai, kad pirmiausiai turėtume gauti socialinės pagalbos
ir saugios vietos gyvenimui bei mokyklai?“
Ji toliau sako: „Būtent todėl ir turime gauti jai gimimo liudijimą.“
Be teisinės tapatybės,
valdžia tavęs nepripažįsta kaip žmogaus.
Ir žmogus, kuris oficialiai neegzistuoja, negali naudotis viešosiomis paslaugomis.
Valdžia gali suteikti paslaugas
žmonėms, apie kurių egzistavimą jie žino.
Vadinasi, žmonės yra praleidžiami, pvz., skiepijant.
Žmonės, neturintys teisinės tapatybės, yra nesuskaičiuojami ir neapsaugoti.
Jie yra vieni skurdžiausių visuomenės narių
iš labiausiai marginalizuotų bendruomenių.
Jie prekybos žmonėmis aukos.
Pagrobėjai žino, kad yra beveik neįmanoma rasti kažką,
kas niekada neturėjo įrodymo, jog egzistuoja.
Jie yra išnaudojimo aukos – vaikų santuoka ar vaikų darbas.
Kaip įrodysi, kad vaikas vis dar yra vaikas neturint dokumento?
Jie asmenys be tapatybės.
Gimimo liudijimas įrodo, kas yra tavo tėvai
ir kur tu gimei.
Tai du pagrindiniai faktoriai, norint įgyti pilietybę.
Iš beveik milijardo žmonių, neturinčių teisinės tapatybės,
didžioji dauguma yra vaikai, kurie niekada nebuvo registruoti.
Mažiausiai išsivysčiusiose šalyse
daugiau kaip 60% vaikų gimimų niekada nebuvo užregistruojami.
17-oje Užsachario Afrikos šalių atliktas tyrimas parodė,
kad 80% vaikų neturi gimimo liudijimo.
Iš šalių, kurios dar nėra pasiekusios
visuotinio gimdymo registravimo,
26 šalyse siekiant sveikatos priežiūros paslaugų, įskaitant vakcinas,
būtinas gimimo liudijimas.
37 šalyse liudijimas būtinas norint gauti socialinę paramą,
skirtą žmones ištraukti iš skurdo.
59 šalyse gimimo liudijimas būtinas
užrašyti vaiką į mokyklą.
Gimimo liudijimas taip pat yra dažnai būtinas įrodant savo tapatybę –
kaip asmens kodas ar pasas.
Bet kuris iš šių dokumentų beveik visose šalyse yra būtinas,
kad galėtum balsuoti, gauti SIM kortelę ar atsidaryti banko sąskaitą.
Iš tiesų, iš 1,7 mlrd. žmonių pasaulyje, neturinčių banko sąskaitos,
20% žmonių jos neturi, nes taip pat neturi ir tapatybės dokumento.
Nereikia būti ekspertu, kad suprastum,
jog tai yra didelė problema.
Todėl nenuostabu, kad duomenys rodo
gimimo registracijų pagerėjimą, nes tai neatsiejama dalis
geresnių vystymosi rezultatų.
Pradedant skurdo sušvelninimu
ir baigiant geresne sveikata, mityba, išsilavinimu,
ekonomikos gerinimu
bei saugia ir organizuota migracija.
2015 m. susitikę pasaulio lyderiai,
pažadėjo puoselėti kiekvieno asmens žmogaus teises
ir nieko nepalikti likimo valiai,
bandant užbaigti skurdą,
alkį
ir sumažinti nelygybę.
Tačiau kaip jie ketina tai padaryti?
Kaip jie žinos, kad nieko nepaliko likimo valiai,
kai šie lyderiai net nežino, kas tie žmonės ir kur jie yra.
Tai pagrindinis klausimas.
Ką šalys gali dėl to padaryti?
Nėra vieno, visiems tinkančio modelio,
nes kiekvienos šalies atvejis – unikalus.
Yra penkios patvirtintos intervencijos, kurias galima taikyti bet kuriai sistemai.
Pirmas numeris, sumažinti atstumą.
Antras, pašalinti išlaidas.
Trečias, palengvinti procesą.
Ketvirtas, panaikinti diskriminaciją.
Penktas, padidinti paklausą.
Lyčių diskriminacija išlieka užslėpta problema,
nes statistiškai nėra jokio skirtumo
tarp berniukų ir mergaičių registravimo normų.
Tačiau diskriminacija nėra nukreipta prieš vaiką,
ji nukreipta prieš motiną.
Angola buvo viena iš 35 šalių, kurios reikalavo tėvo vardo
ar jo dalyvavimo gimdyme, norint įregistruoti vaiko gimimą.
Taigi situacijose, kai tėvas nėra žinomas, nenorintis pripažinti
ar negalintis patvirtinti tėvystės,
motinoms yra neleidžiama užregistruoti
savo pačių vaikų gimimo.
Todėl tam Angola įvedė politiką,
leidžiančią motinoms registruoti savo vaikus neturint vaiko tėvo.
2012 m. Tanzanijoje
tik 13% vaikų turėjo gimimo liudijimą,
todėl valdžia sudarė naują sistemą.
Jie įrengė registracijos centrus, bendruomenės seniūnijas
ir sveikatos priežiūros centrus,
jau egzistuojančioje infrastruktūroje.
Kad žmonės, kuriems reikia šių paslaugų, jas gautų lengviau.
Valdžia paslaugas padarė nemokamas.
Taip pat supaprastino ir automatizavo patį procesą,
jog gimimo liudijimai galėtų būti išduodami vietoje.
Kad padidintų poreikį, pradėjo visuomenės informavimo kampaniją,
leidžiančią žmonėms suvokti, jog yra kita sistema.
Taip pat, informavo visuomenę, jog svarbu registruoti vaikų gimimus.
Kelerių metų laikotarpyje apygardose, kuriose buvo įdiegta naujoji sistema,
83% vaikų dabar turi gimimo liudijimus
Taip pat jie bando šią sistemą įgalinti visoje šalyje.
Ką galite padaryti jūs?
Manau, kad mus visus vienija mūsų žmogiškumas.
Mes gyvename toje pačioje planetoje. Kvėpuojame tuo pačiu oru.
Nors nei vienas iš mūsų nepasirinko gimti ar situacijos, kaip gimė,
galime pasirinkti, kaip mes gyvename.
Pasikeitimas įvyksta tada, kai sąmoningumo
ar gailiaširdiškumo akimirkos
įkvepia žmones veikti.
Vieningais savo veiksmais,
mes tampame galingiausiais pasikeitimų vykdytojais,
o kai abejingumo kaina yra nekaltų vaikų palikimas neapsaugotais,
nevakcinuotais, negalinčiais lankyti mokyklos,
augančiais tapti bedarbiais ir netgi beteisiais balsuoti,
įkalintais skurdo, atskirties ir nematomumo spąstuose,
užduotis atitenka mums.
Mes turime ištraukti šią problemą iš visiškos tamsos
į dienos šviesą.
Juk ne kasdien gauni progą pakeisti pasaulį,
bet šiandien,
yra ta diena.
Ačiū.
(Aplodismentai.)