Duž prastarog puta, niz reku Monogahejla,
Bredok u Pensilvaniji nalazi se u istočnom delu okruga Alegejni,
otprilike 14 kilometara od Pitsburga.
Kao industrijsko predgrađe,
Bredok je mesto prve čeličane Endrua Karnegija,
fabrike Edgar Tomson.
Posluje od 1875.
i to je poslednja čeličana u regionu koja još radi.
Tokom 12 godina slikala sam kolaborativne portrete,
mrtvu prirodu, pejzaže i slike iz ptičje perspektive
kako bih načinila vizuelnu arhivu i opisala presek
industrije čelika,
prirodnog okruženja
i uticaja zdravstenog sistema na tela moje porodice i zajednice.
Tradicija i okvirni narativ Bredoka
većinom se sastoje od priča industrijalaca i radničkih sindikata.
Trenutno, novi narativ za Bredok,
zaštitno lice za revitalizaciju Pojasa rđe,
čini priča urbanih pionira koji otkrivaju novi svet.
Masovni mediji su izostavili činjenicu da je stanovništvo Bredoka uglavnom crno.
Naše postojanje je preuzeto, ugušeno i izbrisano.
Četvrta sam generacija loze žena
i podigla me je baka Rubi pod svojom zaštitom,
sa ugla 8. ulice i 805. avenije Vašingon.
Ona je radila kao upravnik u Gudvilu.
Majka je bila pomoćna medicinska sestra.
Gledala je kako se zatvaraju čeličane a belci beže u predgrađa.
Do vremena kad je moja generacija počela da hoda ulicama,
nedostatak investicija na lokalnom, državnom i saveznom nivou
uništio je infrastrukturu
a rat protiv droge rasturio je moju porodicu i zajednicu.
Očuh bake Rubi, Gremps,
bio je jedan od retkih crnih muškaraca
koji su napustili čeličanu Karnegi s penzijom.
Radio je na visokim temperaturama,
rasturao i ponovo sastavljao peći, čistio komade metala i šljake.
Istorija jednog mesta zapisana je na telu i pejzažu.
Područja sa dosta saobraćaja,
izloženost benzenu i atomiziranim metalima,
rizik od raka i lupusa.
123 licencirana kreveta, 652 radnika,
desetkovani programom rehabilitacije.
Tužbom za diskriminaciju pri smeštaju protiv okruga Alegeni
uklonjeno je mesto gde su nekad stajale kule Talbot.
Nedavno se javilo novo urbano planiranje za lakšu industriju.
Pikseli na Gugl mapama i Gugl Earth prikrivaju zapaljivi otpad
kojim se isteruje porodica Ban iz svog doma i sa svog zemljišta.
Iznajmila sam helikopter 2013.
kako bih svojim fotoaparatima zabeležila ovo agresivno oduzimanje imanja.
U letu, moja opažanja otkrivaju hiljade plastičnih belih svežnjeva
koji su vlasništvo kompanije za očuvanje
koja tvrdi da je ekološka
i reciklira milione guma
da očuva živote ljudi
i unapredi živote ljudi.
Moj rad proteže se od mikro do makro nivoa,
iskopavajući skrivene istorije.
Nedavno smo u Muzeju umetnosti Sijetla
Ajzak Ban i ja postavljali ovu izložbu,
i iskoristili smo je kao platformu kojom on iskazuje svoj glas.
Kroz vraćanje našeg narativa, nastavićemo da se borimo
protiv brisanja istorije i socioekonomske nejednakosti.
Hvala vam.
(Aplauz)