[Hiwa K: "Projekat Zvono"]
[Zvuk zvona]
Ne volim skupa umetnička dela,
Umesto da potrošite 80 000 evra,
možete pomoći mnogim porodicama
u Iraku, Africi i drugim zemljama
Nisam mogao mirne savesti da potrošim toliko novca na ''Projekat Zvono'',
Sve ovo je iz SAD-a. Ima delova kabina, džipova...
-Ovo su delovi njihovih automobila.
Ovo su cevi iz kabina.
Ovo je iz blindiranog vojnog vozila.
Ovi takođe...
Sve ovo pripada američkoj vojsci.
Oružje iz većine zemalja
stiže ovde:
Sve završava kod mene.
Imao sam ortaka u poslu.
Zvao se Nazhad,
preduzetnik iz Iraka koji topi oružje,
On ima ugovore sa američkom vojskom.
Sakuplja sve vrste oružja
i saliva ga u kalupe.
Grupiše ga.
Svrstava u kategorije
u zavsnosti od toga odakle dolazi,
kada je prodato Iraku
i od strane koje zemlje.
[GOVOR NA KURDSKOM]
Više od četrdeset zemalja prodaje oružje
Iraku i Iranu
Koliko me sećanje ne vara
to su
SAD, Italija
Nemačka, Japan,
Kina...
Iz razvijenih zemalja takođe
Isto tako iz Turske..
Ne mogu sada da se setim svih zemalja
Mnoge su prodavale oružje Iraku u isto vreme
Ovo oružje je proizvedeno u zapadnim zemljama
i poslato nama.
Nazhad mu daje mogućnost transfromacije
GOVOR NA ITALIJANSKOM Ovo je Nazhadov materijal
Analizirćemo ga u laboratoriji
da bismo odredili procenat nečistoće
i stepen radioaktivnosti
s obzirom da sve to stiže iz ratnih zona i nikad se ne zna
Ovde je sve što nam treba, tačnije 300 kilograma
koliko je potrebno da napravimo zvono,
U Evropi je uobičajeno topljenje zvona za pravljenje oružja.
Na stotine zvona je istopljeno u oružje,
Razmišljao sam o tom stalnom opticaju materijala
i o načinu preusmeravanja
čitavog procesa
kako bi se od oružja ponovo napravilo zvono.
Tako da je ovo zvono veoma jednostavno.
Samo delo je veoma pristupačno.
A to je ono što mi se dopada.
To je razlog
zbog kojeg prihvatam
ovaj projekat.
Umetnici se često suočavaju sa sobom
ili se izražavaju teškim jezikom
koji je nepristupačan običnim ljudima.
Rekao bih da je to problem sa umetnošću.
U razgovoru sa ljudima često čujem
''Žao mi je ali ne volimo da posećujemo muzeje
niti izložbe.''
Čak ni ja ne idem na izložbe i u muzeje,
jer previše je to za mene, ta vrsta umetnosti.
Previše je teško za mene.
Zato volim da istaknem da
imam površan odnos prema znanju
jer ne želim da prezasitim svoj rad filozofijom.
Svake godine kada se vratim kući
ukratko predstavim porodici moje nove radove
Kada moja mama kaže da razume, ja sam srećan.
Poznato mi je to kada ljudi shvataju
i zato volim jednostavnost
i smatram da mi je potrebna.
Prevod: Ivana Popović