Tie, kuri mani pazīst zina, cik ļoti esmu aizrāvies ar
kosmosa robežas pavēršanu.
Tāpēc, kad man bija iespēja dot pasaules lielākajam ekspertam gravitācijas jautājumos
iespēju pabūt bezsvara stāvoklī, tas bija neticami.
Es vēlos jums pastāstīt šo stāstu.
Es ar viņu iepazinos „Archon X PRIZE” genomikā.
Tas bija mūsu rīkots konkurss, otrais „X PRIZE” konkurss,
pirmajai komandai, kas 10 dienu laikā sekvencēs 100 cilvēku genomus.
Mums kas tāds, ko mēs saucām par „Genomu 10”.
Tie ir 100 cilvēki, kuru DNS mēs sekvenējam.
Kregs Venters bija pasākuma priekšsēdētājs.
Es iepazinos ar profesoru Hokingu,
un viņš teica, ka viņa sapnis ir pabūt kosmosā.
Es teicu: „Es jūs tur nevaru nogādāt,
bet es varu jūs aizvest piedzīvot bezsvara stāvokli.”
Un viņš uzreiz pateica: „Pilnīgi noteikti! Jā!”
Vienīgā iespēja, kā uz Zemes piedzīvot bezsvara stāvokli
ir ar parabolas veida lidojumu, bezsvara lidojumu.
Jūs ņemat lidmašīnu, uzlidojat augšā, un, lidojot lejup, 25 sekundes esat bezsvara stāvoklī,
nonākot lejā, jūs sverat divreiz vairāk kā parasti.
Jūs to darat atkal un atkal.
Tā jūs varat iegūt astoņas, 10 minūtes bezsvara,
tā NASA līdz šim ir trenējusi savus kosmonautus.
Tāds bija mūsu mērķis.
Tā sasniegšana mums prasīja 11 gadus.
Mēs paziņojām, ka ar mums lidos Stīvens Hokings.
Kāda no valdības aģentūrām un kādas aviokompānijas operators mums teica,
ka mēs esam traki, lai nedarām to, jo tas var viņu nogalināt.
(Smiekli)
Viņš gribēja doties.
Mēs ilgi pūlējāmies, lai iegūtu visas atļaujas.
Pēc sešiem mēnešiem mēs sapulcējāmies Kenedija Kosmosa centrā.
Mēs sasaucām preses konferenci,
kur paziņojām, ka esam iecerējuši veikt vienu bezsvara parabolas veida lidojumu,
sniedzot viņam 25 sekudžu ilgu bezsvara stāvokli.
Ja viss ietu patiešām gludi, varbūt veikt maksimums trīs šādus lidojumus.
Mēs viņam prasījām, kāpēc tieši viņš gribēja to darīt.
Tas, ko viņš teica, man šķita ļoti aizkustinoši.
Viņš teica: „Dzīvībai uz Zemes ir arvien pieaugošs risks,
ka to noslaucīs kāda katastrofa ...
Manuprāt, cilvēcei nav nākotnes, ja tā nedosies kosmosā,
Tāpēc es vēlos mudināt lielāku sabiedrības interesi par kosmosu.”
Mēs viņu aizvedām uz Kenedija Kosmosa centru,
no NASA transportlīdzekļa pārcēlām bezsvara lidmašīnā.
Mums bija ziedojuši ap 20 cilvēkiem,
no kuriem mēs bērnu labdarībai savācām 150,000 lielus ziedojumus,
un, kuri lidoja ar mums.
Bija arī daži TEDsteri.
Mēs uzstādījām veselu neatliekamās palīdzības telpu.
Mums lidmašīnā bija četri neatliekamās palīdzības ārsti un divas māsiņas.
Mēs uzraudzījām viņa PO2 saturu asinīs, viņa sirds ritmu un asins spiedienu.
Mums bija viss vajadzīgais ārkārtas gadījumam.
Dieva dēļ, mēs taču negribējām savainot šo pasaulslaveno speciālistu.
Mēs pacēlāmies no vietas,
kur nolaižas un paceļas atspoļkuģis „Shuttle”.
Mēs ar partneri Bairons Lihtenbergu
uzmanīgi viņu pacēlām bezsvarā.
Viņam paceļoties gaisā, mēs viņu atlaidām,
lai viņš sajustu, kāds ir īsts bezsvars.
un, ziniet, pēc pirmā parabolas lidojuma
ārsts teica, ka viss ir kārtībā, viņš pats smaidīja un mēs teicām „aiziet”.
Tā nu mēs veicām otro lidojumu pa parabolu.
(Smiekli)
(Aplausi)
Un trešo.
(Aplausi)
Mēs arī gaisā palaidām ābolu, tādējādi godinot Seru Īzaku Ņūtonu,
jo profesors Hokings Kembridžā ir tajā pašā amatā, kurā
savulaik bija Īzaks Ņūtons.
Mēs veicām ceturto, piekto un sesto.
(Smiekli)
Septīto un astoto.
Viņš nemaz neizskatās pēc 65 gadīga vīra ratiņkrēslā.
(Smiekli)
Viņš bija tik laimīgs.
Mēs dzīvojam uz liela dārguma,
un mūsu dzīves laikā mēs no tā dosimies prom.
Lūdzu pievienojaties šajā episkajā piedzīvojumā.
Liels paldies.
(Aplausi)