האנטיביוטיקה היתה תרופת הפלא של המאה ה-20.
המדהים הוא שהאנטיביוטיקה אחראית
להארכת חיי האדם ב-10 שנים בממוצע.
אך כיום אנו נתונים בעיצומו של משבר עולמי
שבו האנטיביוטיקה מאבדת את יעילותה
נגד מחלות זיהומיות.
הכותרות, אם אתם רואים אותן, הן מדאיגות ביותר.
[צחוק]
החיידקים נעשים במהירות עמידים
לכל האנטיביוטיקה שבה אנו משתמשים כיום.
כדי להבין את אופי הבעיה הזאת,
יש להבין מהם חיידקים.
אנו חיים בעולם מלא חיידקים.
החיידקים נמצאים בכל מקום.
בכל דבר שעולה על דעתכם,
בכל מה שאתם נוגעים,
בכל מה שמכניסים לפה,
בכל מקום שבו יושבים,
הכל מכוסה במיליונים רבים של חיידקים.
הם כה קטנים,
עד כי לא ניתן לראותם ללא מיקרוסקופ.
אבל הם קיימים, והם בכל מקום, פשוטו כמשמעו.
אפשר למצוא אותם בקרקעית החלק העמוק ביותר באוקיינוס.
אפשר למצוא אותם בפסגת ההר הגבוה ביותר.
אפשר אפילו למצוא אותם בכיפות הקרח בקטבים.
הם מסוגלים לחיות במקומות ללא אור שמש,
ללא חמצן, ללא מזון.
הם יכולים להתפתח בפסולת רדיואקטיבית,
בכימיקלים רעילים
ובמים הרותחים של מעיינות חמים.
כשהחיידקים מוצאים מקום שבו הם יכולים לשרוד,
הם יתרבו במהירות לכמויות גדולות מאד.
אחד המקומות שהחיידקים אוהבים לראות בו את ביתם
הוא הגוף האנושי.
סקר שנערך לאחרונה ע"י מיקרוביולוגים
זיהה מעל 10,000 מיקרובים שונים
שחיים על גוף האדם או בתוכו.
למעשה יש בכם יותר תאים חיידקיים
מאשר תאים אנושיים.
ויש בכם גם יותר גנים חיידקיים
מאשר גנים אנושיים.
אז אפשר לטעון שכל אדם מכם
הוא יותר חיידק מאשר יצור אנושי.
[צחוק]
כעת, משהגענו להסכמה
שאני מדבר אל אולם מלא חיידקים --
[צחוק]
אחניף מעט לקהל היושב כאן,
ואומר לכם שהחיידקים הם אורגניזמים מדהימים,
ואחד הדברים שהופך אותם למדהימים כל-כך
הוא יכולתם לחלוק ביניהם גנים.
עלי לתאר זאת ביתר פירוט,
כי זה נמצא בשורש הסוגיה
של האופן בו חיידקים הופכים עמידים לאנטיביוטיקה.
אין לי שקפים,
לכן יהיה עלי לתאר זאת עבורכם.
כפי שאתם ודאי יודעים,
זהותכם מוגדרת בגנים שלכם.
לדוגמה, אדם גבוה או בעל עיניים כחולות
הוא כזה כי הגנים שלו עושים אותו לגבוה
או מעניקים לו עיניים כחולות.
ובדומה לכך, לחיידקים שחיים באנטארקטיקה
יש גנים שהופכים אותם לעמידים לקור,
ולחיידקים שלא מתים מפניצילין,
יש גנים שהופכים אותם עמידים לפניצילין.
אז מניין באו הגנים האלה?
ובכן, אתם יודעים שבני-אדם
נולדים עם מערך גנים מסוים
אותו ירשו מהוריהם,
והם נשארים איתם עד יום מותם.
אז לדוגמה, אם נולדתם עם עיניים חומות,
גם אם הייתם רוצים עיניים כחולות,
עיניכם תישארנה חומות עד יום מותכם,
כי אלו הגנים איתם נולדתם.
אבל לא כך עם חיידקים,
שרגילים לשתף ביניהם גנים
בכמה דרכים מדהימות למדי.
ואחת הדרכים
שבהן חיידקים משתפים גנים זה עם זה,
היא באמצעות ליקוט גנים מסביבתם.
בד"כ הם עושים זאת אחרי שאחד משכניהם מת.
נקרא לזה: "שוד קברים".
חיידק מס' 1 מת,
ומשחרר את הגנים שלו אל הסביבה,
וכעת חיידק מס' 2 יאסוף כמה מהגנים האלה
ויקלוט אותם.
עכשיו חיידק מס' 2 מסוגל לעשות משהו
שרק חיידק מס' 1 ידע לעשות בעבר.
זה כמו שתלכו ללוייה
של אדם בעל עיניים כחולות,
תוציאו מהארון פיסה מגופו
ותאכלו אותה,
והפלא ופלא - גם לכם יש עיניים כחולות,
אבל תארו לעצמכם שבמקום לקבל עיניים כחולות,
אתם נעשים עמידים לטטרציקלין.
דרך אחרת שחיידקים משתמשים בה
כדי לשתף גנים היא באמצעות נגיפים.
נכון, גם חיידקים חוטפים גירסה משלהם של שפעת.
ויש המון נגיפים שיכולים לזהם חיידקים.
נקרא לטכניקה הזו: "העברה נגיפית".
נגיף מזהם את חיידק מס' 1
לוקח כמה מהגנים שלו,
ואחר מזריק גנים אלה לחיידק מס' 2.
חיידק מס' 2 מסוגל כעת לעשות משהו
שרק חיידק מס' 1 ידע לעשות בעבר.
זה כמו שאתם חוטפים שפעת
ממישהו בעל עיניים כחולות,
ואחרי שחטפתם את השפעת, גם עיניכם הופכות כחולות.
אבל תארו לעצמכם שבמקום לקבל עיניים כחולות,
אתם נעשים עמידים למטאצילין.
והדרך השלישית שבה חיידקים משתפים גנים היא באמצעות סקס.
כן, גם חיידקים עושים סקס.
ולמעשה, הם מופקרים למדי.
נכנה את הטכניקה הזו:
"לעשות שמח". [צחוק]
אז חיידק מס' 1, התורם,
בונה גשר אל חיידק מס' 2, המקבל,
שדרכו מועברים הגנים
מן התורם אל המקבל -
די בדומה לפעילות המינית שאתם מכירים.
אבל בתום הפעילות המינית הזו,
חיידק מס' 2 מסוגל לעשות משהו
שרק חיידק מס' 1 ידע לעשות בעבר, לפני הסקס.
זה כמו שתעשו סקס עם בן או בת זוג כחולי עיניים,
ואחרי הסקס, גם עיניכם תהיינה כחולות.
[צחוק]
אבל תארו לעצמכם שבמקום עיניים כחולות,
אתם כעת עמידים לוואנקומיצין.
[צחוק]
כפי שאתם רואים, לחיידקים יש דרכים רבות
לשתף ביניהם גנים.
וכשיש מעל 10,000 סוגי חיידקים שונים
בגוף האדם בלבד,
שלא להזכיר את מיליוני החיידקים שנמצאים בכל מקום,
זאת קהילה ענקית
שפרטיה חולקים גנים עמידים לאנטיביוטיקה.
אז כדי להבין את העמידות לאנטיביוטיקה,
עליכם להבין איך האנטיביוטיקה עובדת בפועל.
במובנים רבים, החיידקים שונים מאד מן האדם.
כלומר, יש להם המון רכיבים
שאפשר לכוון אליהם כימיקלים ספציפיים.
אז האנטיביוטיקה היא תרופה נפלאה,
כי היא מסוגלת להרוג חיידק מבלי להזיק לאדם
בכך שהיא מזהה משהו ספציפי מאד אצל החיידק
אך לא אצל האדם.
היא פועלת כמו מפתח ומנעול,
כשהיא מוצאת באופן ספציפי את מטרתה ונקשרת אליה
מה שמוביל לניטרול החיידק.
אבל החיידקים פיתחו מספר תמרונים הגנתיים
כדי להימנע מלהיקטל ע"י האנטיביוטיקה.
נדבר אם כן על 3 דרכים
שבהן החיידקים יכולים להיעשות עמידים.
ואת הדרך הראשונה נכנה "דחיה".
האנטיביוטיקה מתבייתת על מטרה ספציפית
בתוך תא החיידק.
אבל מיד כשהאנטיביוטיקה חודרת פנימה,
החיידק מקיא אותה מיד החוצה,
ומונע ממנה לאתר את מטרתה.
זאת טכניקה שהחיידקים משתמשים בה
כדי להיות עמידים לטטראציקלין.
את הדרך השניה נכנה "מצב חמקן".
שוב, האנטיביוטיקה מזהה משהו ספציפי בתוך תא החיידק,
ואז החיידק משנה את המטרה בדיוק במידה הנחוצה
כדי שהאנטיביוטיקה כבר לא תזהה אותה.
המטרה נמצאת במצב חמקן.
לאנטיביוטיקה כבר אין השפעה
והחיידק הפך עמיד.
זאת טכניקה שבה משתמשים החיידקים
כדי להיות עמידים לסטרפטומיצין.
ואת הדרך השלישית נכנה "הגנה בטילים בליסטיים".
החיידקים מפתחים מעין נשק
שיוצא ומאתר את האנטיביוטיקה
לפני שהאנטיביוטיקה מצליחה לאתר את מטרתה.
החיידק משגר גלים של טילים כאלה
שמפרקים את האנטיביוטיקה
ומאפשרים לחיידק לשרוד.
וזאת טכניקה שחיידקים מפעילים
כדי להיות עמידים לפניצילין.
כפי שאתם רואים, לחיידקים יש
הרבה דרכים פשוטות ויעילות
כדי לא להיקטל ע"י האנטיביוטיקה,
שכוללות דברים כגון דחיה, מצב חמקן
ושיגור טילים בליסטיים.
והחיידקים משתפים בינהם
את הגנים למנגנוני העמידות האלה,
באמצעות שוד קברים, העברה נגיפית ועשיית שמח.
זיכרו את התכונות החשובות של החיידקים:
הם קטנים,
הם מתרבים במהירות והם חולקים גנים.
גופכם מלא על גדותיו
במיליוני חיידקים טובים ותמימים
שלא מעוללים לכם כל רע,
הם חיים בקהילה סגורה ושלווה בתוככם.
[צחוק]
אבל הבה נדמיין
שכמה חיידקים רעים עברו לגור בשכונה
והחלו לעשות צרות, להתנהג בצורה דוחה,
להשמיע מוסיקה בקולי-קולות, לטנף את הסביבה.
אתם מרגישים חולים.
אתם הולכים לרופא.
אתם מקבלים אנטיביוטיקה ובולעים אותה.
האנטיביוטיקה הורגת את מרבית החיידקים הרעים
וגם הרבה חיידקים טובים.
אז כעת הרגשתכם השתפרה,
ואתם מפסיקים לקחת את האנטיביוטיקה לפני הזמן שרשם הרופא.
מה קורה אז?
נניח שאחד החיידקים הטובים היה כבר עמיד.
אז כשחצי מהשכונה מתים
ביום הדין האנטיביוטי הזה,
הוא מתרבה במהירות כדי לאלכס את כל הבתים הריקים.
ובכל מלחמה, כדי לנצח,
יש לפתח כלי-נשק חדשים וחזקים יותר
כדי להילחם בהם ולהביסם.
ועכשיו הזמן להשקיע באנטיביוטיקה חדשה,
לפני שייגמרו לנו כלי הנשק.
זה צריך להיות מאמץ מתמיד ומתמשך.
מאמץ שיש לראות בו למעשה
מירוץ חימוש בריאותי עולמי.
בעזרת תמיכה כספית
ניתן לפתח בהתמדה אנטיביוטיקה חדשה,
ולשחררה ללא הפסק אל השוק.
כפי שאתם יכולים כעת להבין,
בסופו של דבר, חיידקים יהיו עמידים לאנטיביוטיקה הבאה.
אבל עד אז, האנטיביוטיקה החדשה תהיה כבר מוכנה.
כמחשבה מפכחת מאשליות,
כמה מהאנשים, כאן באולם,
נמצאים כאן רק הודות לכך
שהאנטיביוטיקה הצילה את חייהם
מתישהו בעבר.
עלינו להימנע מלחזור לעידן שלפני האנטיביוטיקה,
שבו זיהומים חיידקיים נפוצים,
כתוצאה מדברים כמו חתכים, שריטות,
או דלקת גרון,
יכלו לפעמים להוות גזר-דין מוות.
באופן זה, בעזרת אנטיביוטיקה חדשה,
ידנו תמשיך להיות על העליונה
לנוכח עליית חיידקי העל.
תודה לכם.
[מחיאות כפיים]