Kézzelfogható problémák.
Mindig is úgy éreztem, amióta az eszemet tudom, hogy a tudomány a fontos,
sürgős problémák megoldására képes erő.
Amikor kémia szakon voltam a Princeton egyetemen az egész annyira elméletinek tűnt.
Arra gondoltam, hogy ha talán átmennék fizikára, akkor ez talán változna.
Át is jelentkeztem, de nagyot kellett csalódjak.
A hullámterjedésről tanultunk, és volt egy egyenlet, egy probléma, amit nem értettem.
Így hát odamentem a profersszorhoz, és megkérdeztem tőle, hogy miről szól ez az egész, hol létezik ez a probléma?
Ezt a választ kaptam: Hát, valójában nem létezik, csak most találtam ki.
Mondom: Jaa, értem, ok. Tehát ezt tesszük mi itt.
Egyike volt ez azon fordulópontoknak, amikor kénytelen voltam feltenni magamnak a kérdést: Mit is keresek én itt?
Teljes és totális pazarlása ez a forrásoknak és az energiának,
az emberi fejlődésnek, a kultúrának, és gyakorlatilag minden egyébnek.
Ennek ellenére rengeteg a probléma még mindig. Főként a rendelkezésre álló erőforrásokkal. Szegénység, háborúk, éhezés.
Túlélni a jelenleg rendelkezésre álló remek technológiákkal?
A túléléshez nem kellene sok időt befektetni.
Ha jobban belegondolsz minden dolog, amit jelenleg a modern életminőség részeként élvezünk,
igazából köveken, talajon, napfényen, növényeken és vízen alapszik.
Ezekből pedig szinte korlátlan mennyiséggel rendelkezünk.
A jelenlegi társadalom gyártó-folyamata az, ami végessé teszi, még ha csak mesterségesen is.
Mi lenne, ha meg tudnánk élni, és élvezhetnénk a modern életszínvonalat,
vagy még jobbat mindössze két óra munkával, és csak helyi alapanyagokból?
Milyen lenne?
A Nyílt Forrású Ökológia projekt alapköve ez az ötlet,
hogy kevés erőforrásból és kevés pénzből is
bárki képes legyen saját maga számára magas életszínvonalat teremteni,
és mindezt úgy, hogy ehhez sem sok időre, sem pedig sok pénzre nincs szükség.
A mi kezünkbe kerüljön vissza az erő a technológiákkal, amiket itt létrehozunk.
És ahelyett, hogy a nagyvállalatok döntsék el, hogy mit tesznek értünk a gépek,
Mi magunk dönthessük el, hogy a gépek miként szolgálják a saját javunkat.
Ahelyett, hogy másokra támaszkodnánk, hogy legyártsák a nekünk szükséges tárgyakat,
saját magunk készíthetünk el mindent, amire csak szükségünk lehet.
És mi magunknak jobbat fogunk készíteni, mint a Tesco,
vagy a kínai rabszolga-ipar és gyerekmunkások.
Mi magunk létrehozhatjuk azt a gyártási kapacitást, amivel olyan életet élhetünk, amilyenre vágyunk.
Mindezt pedig a saját kertünkben, és fenntartható módon!
Építhetünk olyan gépeket, amikkel annyit gyárthatunk magunknak mindenből, amennyire csak szükségünk van,
és aztán megmutathatjuk más embereknek is, hogy hogyan kell ezt elérni és létrehozni.
Ha van 200 ember, akik összejönnek,
és egy önfenntartó közösséget szeretnének létrehozni,
jelenleg nincs túl sok lehetőségünk az ehhez szükséges eszközök és gépek beszerzésére.
Ez az a pont, ahol a Nyílt Forrású Ökológia bejön a képbe:
A szükséges gépek legyártásának költsége mindössze körülbelül 1/10-ed része a bolti áruknak.
Vegyünk például egy John Deer traktort.
Majdnem lehetetlen egy hétköznapi ember számára csak fognia magát, és összeraknia egyet egyedül.
Ez egy nagyon egyedi gép. Túl egyedi.
De ha mondjuk veszünk egy egyszerű motort, bármilyen motort,
lemegyünk a legközelebbi barkács-boltba, és veszünk fémet és megépítjük magunknak, mint a Lifetrac-el tettük,
ez már sokkal kézzelfoghatóbb, megvalósíthatóbb.
A helyi, lokalizált gazdaság előnye,
hogy a hatalom, az erő a közösségen belül marad.
Ahelyett, hogy a pénz, amit termelünk felfelé folyik, a piramis teteje felé,
mi lenne, ha inkább megtartanánk azt?
Magunknál tartva a vagyont, a jólétet,
azáltal, hogy a gyártó mechanizmust beépítjük a rendszerbe.
Ugyanazt a mennyiséget állítjuk elő, de a vagyon ittmarad, így nem kell olyan keményen dolgoznunk.
Így jut időnk a családunkra, a gyerekeinkre, vagy bármi egyébre, ami nekünk fontos.
Amikor megfelelő számú ember összejön egy projektre,
akkor a projekt egyszerűen jobbá válik, mint bármi más.
Szóval mi ezt visszük át a hardware területre.