De mici, băieților li se spune că trebuie să fie pasionați de camioane și sporturi.
Li se spune să nu plângă,
că ar trebui să le placă matematica și științele, însă nu și artele.
Fetelor li se spune să poarte rochițe roz.
Li se spune să se joace cu păpușile.
Femeile sunt instruite să facă menaj,
iar bărbaților li se spune să găsească persoana care știe să facă toate acestea.
Unii oameni susțin că-și tratează cu egalitate fiii și fiicele,
însă părinții nu fac asta și nici măcar nu realizează.
Într-un studiu efectuat de neurologul Lise Elliot,
mamelor li s-a cerut să-și așeze copiii pe o pantă descendentă.
Au estimat cât de înclinată să fie ca bebelușii de 11 luni să poată coborî.
Mamele de băieți au evaluat-o corect cu până la un grad,
iar mamele fetelor le-au subestimat capacitatea,
cu circa 9 grade,
în ciuda lipsei de diferențe în abilități motrice
dintre băieței și fetițe.
Ne subestimăm copiii fără să ne dăm seama.
Dar e vina noastră,
când noi, ca societate, facem acest lucru de sute de ani?
Ați auzit de Margaret Hamilton,
femeia care a contribuit la construirea software-ului de zbor Apollo 11?
Dar de Rebecca Latimer Felton, prima femeie senator din Statele Unite?
De Caroline Herschel, femeia astronom din Germania care a descoperit multe comete?
De sute de ani, societatea ne dictează rolurile pe care le jucăm,
bărbații trebuind să fie puternici, iar femeile sensibile.
E cumplit cum considerăm că ar trebui să fie femeile și bărbații.
Conform landofthebrave.info, atribuțiile femeilor din era colonială,
adică din 1607 până în 1763,
erau să facă menaj și să se ocupe de copii și de animale.
Atribuțiile bărbaților din era colonială, conform public.gettysburg.edu
erau să dețină putere socială, avere și să fie educați.
În plus, bărbații nu obișnuiau să încalce stereotipurile genului,
deoarece dețineau deja toată libertatea de care aveau nevoie.
Femeile însă erau private de această libertate
și erau penalizate adesea când încălcau regulile.
Încă ne comportăm cu ceilalți la fel cum o făceam acum 409 ani.
E ca și cum în America am continua să judecăm oameni pentru vrăjitorie.
Căutând o imagine denumită „jucării pentru băieți",
toate rezultatele căutării conțineau un pistol,
vreun model de mașină, niște unelte, supereroi sau dinozauri.
Dar căutând o imagine cu „jucării pentru fete",
imaginile găsite erau roz și conțineau castele și prințese,
ba chiar bucătării de jucărie și cosmetice.
Ne tratăm băieții diferit de fete
și din cauza campaniilor de promovare a produselor.
Într-un articol scris de Laurie Futterman,
se arată că de la 6 la 12 luni ambele sexe preferă păpușile, nu camioanele.
Multe persoane susțin
că jucatul cu o păpușă, o jucărie tipic feminină,
îi poate deruta pe copii cu privire la genul sau sexualitatea lor,
dar e absolut greșit.
Jucatul cu o păpușă contribuie la cultivarea și construirea relaționării,
conform articolului Rebeccăi Haynes, „Why Boys Should Play With Dolls”.
De ce am priva copiii
de capacitatea de a iubi și de a avea grijă de ceva?
Având în vedere toate aceste aspecte,
oamenii își tratează diferit fiii față de fiicele lor.
Poate din cauză că nu ne place schimbarea,
sau pentru că normele de gen ne sunt promovate mereu.
Lăsați băieții să se joace cu păpușile.
Lăsați fetele să se joace cu camioanele.
Lăsați băieții să poarte roz.
Nu mă refer la tricourile cu „Băieții duri poartă roz".
Lăsați-i să fie sensibili sau duri.
Învățați băieții să gătească, iar pe fete să schimbe roata la mașină.
Nu-i lăsați să depindă de alții pentru lucruri simple.
Lăsați-i să fie cine și ce vor să fie.
Citând-o pe Margaret Fuller:
„Nu există bărbat complet masculin și nici femeie pur feminină.”