danske undertexter
God Morgen, Vi starter officielt pressekonferencen om DiEM, Bevægelse for Demokrati i Europa
Det er Yanis Varoufakis som I måske ved. Mit navn er Srecko Horvat.
Vi er kun to af repræsentanterne for de mange mennesker, som allerede har tilsluttet sig bevægelsen og i løbet af i dag, vil I se hvad det handler om.
Og vi har en halv time til denne pressekonference og senere er vi nødt til at forsætte med vores strategiske møder.
Så, bare en kort introduktion: I 1969 gav Theodor Adorno et interviev til Der Spiegel. og journalisten stillede spørsmålet "Hr. Professor, for to måneder siden så verden ud til at være i orden"
og ved I hvad Adorno svarede?
"Ikke for mig!"
Og jeg tænker det er det samme: Måske for nogen mennesker, ser EU ud til at være i orden. Men for os, og især fra Yanis' oplevelse
som græsk finansminister, ser det ikke ud til ' in Ordnung zu sein*
Sidste år meldte det tyske samfund for sprog ud, at de tre mest popluære ord fra sidste år var på første plads: flygtninge, på anden: je suis Charlie og på tredje plads Grexit
på tiende plads var det "Wir können es schaffen", Jeg tror det er Merkel's citat angående flygtningekrisen.
Hvad vi egentlig vil, er at sætte "Wir können es schaffen" på første pladsen
Og det er grunden til. hvorfor vi sammen med andre kamerater fra rundt i Europa stifter Bevægelsen for Demokrati i Europa.
Men jeg vil give ordet til dig nu og så svarer vi på spørgsmål, Jeg synes det er bedre for denne pressekonference.
Så, lad mig byde jer velkommen til denne pressekonference. Mange tak for jeres tilstedeværelse.
Det er en store ære, et privilegie, at være i hjertet af Europa, i Berlin.
Vi har valgt Berlin, præcis fordi ingenting kan ændres i den progressive retning uden
den fulde opbakning fra Tyskland i vores europæiske bestræbelse.
Desværre er det overbevisningen fra nogen af os, dem af os, som sætter DiEM sammen,
at den Europæiske Union er under opløsning, og det gør den ret hurtigt!
Om man nu taler om Euro-krisen,
svigtet, det spektakulære svigt af den Europæiske Union, som Union såvel
som dens konstituerede medlemmer håndterer flygtningekrisen
på en fornuftig, rationel og humanistisk måde.
Med en mulig undtagelse af Angela Merkel, som har været meget god til det.
Fænomenet af re-nationalisering af ambitioner
nationalisering af håb.
Det faktum at vi nu har europæiske regeringer
der fuldstændig adopterer "Ikke-i-min-baghave"-mentaliteten
om det er gæld, flygtninge,
Schengen, geopolitik, eller vores attitude overfor
mellemøsten, Libyen.
Man skal bare sammensætte ordene "europæisk"
"udenrigs" og "politik" for at ende med en vits.
eller endnu værre: "eruopæisk" "invandring" og "politik"
for at ende med en vits.
Hvorfor er Europa i opløsning?
Det forkerte i tanken om det, er at vi har tilladt
i det sidste årti - to årtier - måske tre
årtier, en proces af af-politiserende beslutningstagen
i hjertet af Europa, i vores kerne-europæiske institutioner.
Og når man af-politiserer en politisk beslutnings-proces
vil man ende med meget dårligt politik og pseudo stående
økonomisk politik. Og nu har vi
- det, er i hvert fald vores skøn - en ond cirkel.
Dårlig politik fører til dårligt økonomisk resultat som
negative renter, som pensionsopsparinger i Tyskland
eller deflation i Spanien. Disse dårlige økonomiske resultater
giver den bureaukratisk-teknokratiske besluttningsproces
mere af et incitament, til at vende sig mod yderligere grader af
autoritarisme. Den ekstra grad af autoritarisme
fører til en yderligere forskansning i den politiske ramme.
Hvilket fører til yderligere dårlige resultater
og vi er i en slags tidlig 1930er
rammerne af opløsning.
Kunsten af denne mix, en ekstrordinær chok som flygtninge
og man ender med den situation som vi står ansigt til ansigt med i Europa i dag.
Så vi stiller os selv et meget simpelt spørsmål:
Hvis vores analyse er rigtigt, hvis den Europæsiske Union er under opløsning
grundet dens forfærdelige styrelse og arkitektur
hvad er løsningen så?
Altså, vi ved hvad der ikke er løsningen:
Løsningen er ikke tilbagetrækningen til national-stater.
Løsningen er ikke at bygge mure, igen.
Løsningen er ikke "Fæstning Tyskland", "Fæstning Frankrig"
"Fæstning Grækenland", Fæstning, Fæstninger over det hele.
Disse mure reflekterer kun vores sikkerheds-kærligheds fejl.
Det er ikke løsningen.
Det er hellere ikke løsningen - strudse-agtigt - at stikke
vores hoveder i sandet for at lade som om, at vi er
på den rette vej og at vi kun skal bøje vores
politikker en lille smule. Så, hvis det ikke er løsningerne,
hvad er løsningerne så?
Altså, vores svar til dette gribende spørsmål er en søgning
på at demokratisere den Europæiske Unions institutioner
for at opnå to ting: For det første, for at rekalibrere
eksisterende institutioner og politikker. For at stabilisere
de fem kriser der opløser Europa: Gæld, Bankdrift
lav investering overalt, inklusive Tyskland,
stigende fattigdom, som forstærker misantropi og blandt andet nationalisme
og indvandring.
Og for at gøre det, på en måde
der re-legitimerer politiske magtbeføjelser
og re-politiserer politik i Europa.
Hvordan kan det ske?
Det forældede system
af at danne et politisk parti
i konteksten af en national-stat,
hvor man lover noget som man ikke kan opfylde
når man er ved magten
hvis man nogensinde kommer i regering.
Dette system er ovre.
Jeg har set mægtige finansministre, inkluderende
dette lands (Tyskland),
blive reduceret til et stadie af hjælpeløshed
i sammenhæng med den Europæiske Unions Råd.
i sammenhang med EURO-gruppen.
Så hvis vi har ret,
at et politisk parti mere,
en organisation mere i samme kontekst som
nationalstaterne er den forkerte vej at gå,
Hvad er så det eneste alternativ?
Det eneste alternativ er at forsøge
noget som man ikke har prøvet før.
En politisk bevægelse
der starter overalt i Europa
på engang, på tværs af grænser,
uafhængige af tidligere politisk partitilhørsforhold,
med et simpelt mål:
At få eurpæerne samlet om et metaforisk bord
et digitalt bord; i samme form som dette
i aften. For at diskutere, som europæere
deres fælles problemstillinger
og hvad vi vil som fælles løsninger
på disse fælles problemer.
Håbet er at, hvis konsensus kommer frem
og vores konsensus finder måder
at udtrykke sig selv på
komunalt, oprindelsesmæssigt, statsligt niveau
og i den Europæiske Union.
Vi glæder os meget
til at svare på jeres mange og
presserende spørgsmål!
Så, lade os begynde med spørgsmål her.
Q: "Persident Erdogan fra Tyrkiet har i dag,
ser det ud til, truet Europa med at sige at
hvis Tyrkiet ikke modtager finansering
vil han sende masser af flygtninge
videre til EU.
Hvordan udfordrer denne art af trusler
målene som I sætter jer?
A: Disse trusler, den klare og nuværende
fare som vi ser i øjnene
forstærker pointen.
Det er på tide, at vi beslutter at
betragte det problem som et fælles problem.
Ikke som et græsk problem.
Ikke som et problem der skal løses med at
gøre Grækenland eller Italien eller Sicilien
til en koncentrations lejr.
Men, som et fælles problem for en stor
Union, en magtfuld Union, en rig Union,
som har fejlet spektakulært over de
sidste uger, sidste måneder og år,
at håndtere disse fælles problemer
- systemiske problemer - systematisk.
Så hele grunden til at gøre hvad
vi gør er for at være i stand til at kigge Mister
Adorno i øjnene, som europærere
med en sammenhængende politik
som er konsistent også med sammenhængende
politikker i en ramme af solidaritet
indenfor Europa,
Økonomisk stabilisering,
og et stop for løbet mod bunden
som tvinger Europa ind i barmen
af opløsning.
Q: Det hjælper ikke hvis I spiller
balancekunst med denne type af stater,
gør det?, hvis I prøver at håndtere det som
et Europa, men jeres partnere udenfor
Europa er villige til at holde pistolen
mod jeres hoved.
A: Altså, Sammenhold er styrke!
Når en pistol bliver holdt til vores hoved,
er den sidste ting vi har brug for, en situation
hvor Berlin vender sig imod Athen,
Athen vender sig imod Paris
Paris vender sig imod Bratislava...
Næste spørgsmål, værsgo
Manden bagved, her
Q: Du sagde du ville starte en bevægelse
i alle europæiske lande på en gang.
Hvad får dig til at tro at du kan
opnå, det som alle sociale bevægelser,
protest bevægelser eller ATTAC for exempel
ikke har formået indtil nu
og har fejlet bitterligt?
A: Absolut ingenting.
Men det er den eneste måde jeg kan vågne om
morgnen og være energisk
i forhold til, hvad jeg tænker er rigtigt.
Se, Harald: 2015 var et afgørende år
det var et år, hvor vi fejlede
som Europa - helt substantielt i håndteringen
af en økonomisk politik, som fordømte
store dele af periferien til
permanent depression.
Permanent depression!
Mens på samme tidspunkt fordømmes
overskudsøkonomier, kerne-økonomier som
Tyskland, som Holland, og så videre
til en langsomt brændende deflationær proces,
som underminerer tiltroen til
de kerne-lande med hensyn til evnen
for den Europæiske Union og regeringer
i Berlin, i Holland, og så videre
til at håndtere situationen.
For aller første gang - lad mig bare
sige en ting - for aller første gang
er der en mulighed for en koalition
af demokrater.
Om det nu er liberale demokrater,
sociale demokrater, radikale demokrater,
grønne demokrater.
2015 har vist overfor mange mennesker
at vores system til styrelse af Europa
ikke er konsistent
med hensyn til delt velstand.
Nu, med det vi gør. gør det måske
muligt for denne koalition at komme til
live. Noget som tidligere bevægelser
ikke havde held med at gøre. Husk
at forsvarere af kapitalismen, af frit
marked, foreslår, fremsætter det synspunkt
at grunden til at kapitalisme er dynamisk, er fordi
det er en trial-and-error proces,
hvor markedet fastslår gennem mange
fejl hvad succes-målet er.
Altså, måske skal vi prøve mange forskellige
bevægelser i forhold til at komme til den
ene, som tillader Europa at intergeres
som modsætning til at gå i opløsning.
Måske vil denne bevægelse også
mislykke som du siger, men vi skal fortsætte
med at prøve indtil den evolutionære proces,
den historisk proces i Europa
er sat på sporet i
retning imod integration.
Og på en måde, der stopper den nuværende
dekonstruktion.
OK - vi tager et spørgsmål mere fra
højre side. Og så vender vi os mod venstre.
Q: Jeg vil spørge dig om medie-
terminologi og Orwellianisme.
Media-selskaber her i Tyskland
og i USA bruger udtryk som
strukturelle justeringer,
arbejdsmarkeds flexibilitet,
redningspakker,
som om hele nationen var reddet,
Spare-Programmer, som Noam Chomsky siger:
liberal markeds flexibilitet er endnu et
udtryk for et menneske som ikke ved om
han har et job, når han vågner i morgen.
Så jeg vil spørge jer om jeres bevægelse
vil tage disse terminologier og ændre
dem til noget der kan give et mere akkurat billede
af hvad der sker på bunden.
A: Altså, vi skulle alle, hver en af
os, passe på Orwellsk doppeltsprog
Og den måde hvordan sproget bliver fordrejet
med det formål at skjule det som ligger under
betemte sætninger og politikker.
Og effektiv kaste lysstråler
og transparens på hvad mennesker
virkelig mener. Vil det ikke være bedre,
hvis vores sprog var til gavn i
sammenhæng med en dialog, så det vi mener
blev formidlet til vores samtalespartnere.
Min favorit, som et eksempel på
det dobbeltsprog. I forbindelse med vores
forhandlinger med trojkaen, var det
udtryk de brugte om reducering af pensioner
"Intergenerationel genoprettelse af retfærdighed"
Ja, værsgo.
Q: .... "Radikal venstrefløj?" (Spørgsmålet et svært at høre)
A: Når du læser vores manifest - hm -
er det helt klart, at det er et manifest
for demokratisering af Europa og
at det er en åben opfordring til alle demokrater
uafhængig af ideologier,
opfattelse af det gode samfund,
politisk partitilhørsforhold. Nu har jeg
selvfølgeligt, ligesom du, ligesom os alle,
vores egne særlige fordomme
vores egen særlige ideologiske optik.
Men DiEM er ikke mig, ikke Srecko,
det er ikke et af de mennesker, som vil være
til stede ved Volksbühne i aften
det er os alle sammen og det er
dets manifest.
Det er så godt som ordet fra manifestet
som forsøger at omfavne alle
som synes godt om re-demokratisering,
fører demos (folket) tilbage i demokrati
i Europa.
Q: Tror du virklig at centrum-venstre og centrum-højre kan være med?
A: Det er hvad vi vil. Se,
Nogen af mine bedste politiske venner,
associerede, hvis du vil "samarbejdspartnere",
er mennesker som i england vil blive betegnet
som Thatcher-højre, som neo-liberale
mennesker, der er opbragte over
vacuumet af demokrati, manglen på
demokrati i Bruxelles, i Frankfurt
i Europas institutioner,
som gør sådan et dårligt arbejde i ledelsen
af Europa. Hvis jeg kan være venner med disse
mennesker, tror jeg at det er absolut muligt
for DiEM at omfavne hver og en
som simpelthen er enige i nødvendiheden
af re-politisering af politik for at
stoppe den økonomiske krise
og krisen af overdreven autoritarisme
i denne demokrati-frie zone, som
Bruxelles og Frankfurt er.
Q: Re-demokratisering betyder også at
forsvare medlemsstaternes
grundlove?
A: Problemet med... Selvfølgelig!
Vi er konstitionalistiske-demokrater
Men lad mig sige dig dette:
På det tidspunkt, hvor vi lavede en fælles valuta
transformerede vi suverænitet
fra vores nationalstater til et sort hul.
Vi dannede ikke en føderation
hvis vi havde dannet en føderal regering,
havde vi overført vores suverænitet
fra nationalstat til den føderale stat.
Og vi ville skulle bruge en forfatning
til at gøre det, som ville være overordnet
og knejsende over vores nationalstaters
grundlove . Det gjorde vi ikke.
Så nu er der ingen suverænitet.
Nu er der kun ugennemsigtighed, der er
autoritarisme, der er myndigheder,
som du måske ved hvem er, og
hvad de bliver kaldt, men den overvejende
del af europæerne har aldrig selv
set deres ansigter eller hørt navnene
på dem der træffer vigtige -afgørende -
beslutninger, bag deres ryg.
Og problemet er
at størstedelen af europæerne.
om de nu er enige med mig eller ej,
føler, at der er en mangel på legitimitet.
Problemet med det er, at i
samhæng med en deflationær spiral,
med flygtningekrisen, som ikke bliver
håndteret kollektivt
er der en meget seriøs fare for,
at denne utilfredshed
af manglen på legitimitet
og disrespekten for grundlovene,
uden at have en overordnet føderal
forfatning, fører til
opløsning, til nationalisme, til et
forsøg på at vende tilbage til
national staten. Med andre ord,
for at sige det simpelt,
en postmoderne version af 1930erne.
Demokrater er nødt til at stoppe dette.
Vi skal give almindelige mennesker derude,
især dem som aldrig vil høre
noget fra mig, eller mennesker som mig,
vi skal give dem håb om
at Europa kan løfte sig til lejligheden
for at genvinde forfatnignsmæssige demokratiske
processer på en måde ,der er konsistent
i forhold til deres angst og bekymringer.
Q: Jeg undrer mig stadig over hvorfor vi har brug for jeres bevægelse, denne nye bevægelse, der er andre politiske, venstreorienterede partier, der kæmper for demokrati, der kæmper for mere integration
A: Jeg håber I ved, at det ville være en drøm
for mig, ikke til at skulle gøre det her.
Det ville være stort, hvis existerende bevægelser
kunne have udført dette job!
Men jeg føler ikke at de kan og
jeg tror ikke at en venste-orienteret bevægelse kan
gøre det. Se, jeg er venstre-orienteret, jeg gør ingen hemmelighed
ud af det, jeg tror I alle ved det
men jeg skal være brutal ærlig:
Venstrefløjen har lidt et stort nederlag
i de sene 1980ere, begyndelsen af 1990erne. Vi bærer en
stor del af skylden for alle de forbrydelser
som vi har begået, som venstre-orienterede.
Ikke som individer - men venstrefløjens
kollektive skyld.
Gennem det 20. århundrede.
Er det ikke lykkedes venstrefløjen
siden 1991 og især efter 2008 med den
store, den kæmpe finansielle krise
som var det afgørende, udløseren,
af krisen for Euroen, krisen for
den Europæiske Union, nu.
Vi er, som venstrefløj, ikke lykkedes med at bryde ud
af fortiden, bryde ud af de meget
strenge rammer for et mindretal.
Vi har gjort det i Grækenland, kort,
men det blev ikke gentaget i Tyskland
ikke gentaget i Frankrig.
Problemstillingen som vi ser i øjnene
lige som i 1970erne, er problemstillinger
som er existentiele for
overlevelsen af Europa og derudover
begrænsningerne for venstrefløjen.
Det er derfor vi opfordrer til en bred
koalition af liberale, sociale, venstre
radikale, grønne demokrater,
som er enige om en simpel ide
at folket (demos) skal være det centrale i
"demokrati"
Og ikke behandles med foragt af
bureaukrater som har taget magten
uden at nogen har lagt mærke til det.
Q: Når Flygningesituationen altid bliver nævnt
som en trussel. Undrer jeg mig, om det er muligt, om du ser det som muligt for din bevægelse som en positiv ting? som et fælles projekt, som befolkningstilvækst, snarere end bare som en trusel
A: Hvis du læser vores manifest, det meget klart
på det punkt: Et af de prædikater vi har
tilføjet til det Europa vi drømmer om,
og vores bestræbelser, er et Åbent Europa
Et Europa som forstår
at hegn og grænser er tegn på usikkerhed
og spreder usikkerhed i sikkerhedens
navn. Jeg taler som Yanis Varoufakis nu, ikke som DiEM,
fordi DiEM skal være oprigitg demokratisk
og derfor skal vi indkalde til møder
om det, før vi har en mening om det.
Jeg vil tale til jer nu, personligt,
ikke som en repræsentant af DiEM.
To punkter om flygtninge:
Først - fra den gamle græske tradition
for gæstfrihed, hvis nogen banker på
din dør, midt om natten,
de er våde og de er sultne
og de har blod på sig og er sårede
så laver du ikke en kost-benefit-analyse
for at finde ud af om du skal åbne
døren.
Du åbner den bare!
Og du bekymrer dig over følgerne
af hvad du har gjort, meget længe
efter at personen er tør, mæt, har drukket
og ikke længere bange.
Punkt nummer et
Punkt nummer to:
Europa skal forliges med sin
historie. For hundrede år siden befolkede
vi verden.
Vi har exporteret europæere til Amerika
til Australien, til Asien, til Africa.
Vi har koloniseret. Vi har dræbt stammer
og har overtaget verden
Det var fint, der var en del af den store europæiske udvandring.
Så, ved i hvad? Gæt!
Demografien af planeten er nu
i forandring og Europa vil være
genbefolket i et meget store omfang
af mennesker fra udenfor Europa.
Vi må hellere acceptere dette.
Lære at leve med det
og lære at uddrage fra det
all den energi, vi kan.
Vi er et aldrende Europa
og koncentreret om hvordan det skal håndteres.
Hvilke politikker er nødvendige for at lave
denne dynamiske udvikling,
komme meget nærmere på humanistiske værdier
og europæiske værdier.
Q: Mens jeg læste jeres manifest så jeg nogen korttids mål som transparens og åbenhed
og nogen mellemtids mål som den forfatningsgivende forsamling direkte
fra folket i Europa
Vil du ikke være sød og adressere hvilke midler I har som vægtstang for at opnå disse
mål i en europæisk sammenhæng?
A: Vi har ingen midler, overhovedet.
Vi starter i aften.
Før i aften, existerer vi ikke.
Det er dem som ikke har nogen vægtstang
Der er hele pointen med en bevægelse
du ytrer principper, du ytrer mål,
du opfordrer fælles borgere fra hele
Europa til at tilslutte sig, hvis de tænker
at der er et hulrum, et underskud, at
der er en mangel og at de føler at
de er nødt til at deltage og promote
disse mål, kollektivt, sammen med dig.
Så, vores indflydelse vil være absolut
proportional med mængden af mennesker
der tilslutter sig DiEM og tager aktiv del
i forfølgelsen af vores fælles mål
Det er Demokrati.
Q: Igen fra Lesbos. Nu kan man se en kraftig militarisering på Lesbos...
Hvad er dit svar på at finde en vej ud af denne situation, fordi man finder ikke Europa eller institutioner, kun frivillige som gør arbejdet.
Jeg vil gerne høre fra dig, mere konkret, hvad du kan sende som apel her i aften, til at gå en anden vej, ikke militarisering, til at finde en politisk vej til at løse det problem. det er virklig på tide, at der bliver handlet nu.
A: Præcis! Denne fiasko, som du lige
har beskrevet, er en fundamental grund til at
vi tror at: Vi har brug for en ny bevægelse
i Europa, som tilbyder eropæerne en
mulighed for at diskutere dette som europæere
ikke som grækere, ikke som tyskere eller som slovaker.
Men tillad mig, det er ikke tiden for
at artikulere det fuldt udbyggede politiske
svar, men tillad mig at give en
meget simpel pointe: Sidste sommer
blev vores regering i grækenland - nu hvor du
talte om Lesbos -
tvunget til kapitulere til en handel
der låner, til vores fallerede regering,
endnu 85 milliarder. Før dette
blev vi tvunget, som nation, til at acceptere,
trods protesterne fra mange af os
på gaden, 130 milliarder i 2012
I 2010 var vi tvunget til at acceptere endnu
110 milliarder, alt sammen angiveligt som del af en
solidaritet med Grækenland - solidaritet for
bankmændene - men alligevel,
hvis alle disse ti og hundreder af milliarder,
kan blive tvunget ned i halsen på en nation
som simpelthen ikke har råd til det, så kan vi sikkert
finde en eller to
til at få denne humanistiske del af
krisen til at gå væk - på den mest humane måde,
på en måde, som ikke udgør et
skridt mod millitarisering.
Fakta er at vi mundhugges
over de få hundrede tusinde af
euro, mens der samtidig smides
redningspakker på hundreder af milliarder
af giftige lån, ud
med opgivelse, det er endnu et tegn på
opløsningen af den Europæiske Union.
Historien kommer til at dømme os
meget hårdt.
Q: Du taler altid om mere demokratsik praksis? Er vi mere demokratiske end det Græske
Kommunistiske Parti som har opfordret Grækenland til at træde ud af den Europæiske Union
A: Lade mig sige det meget ærligt:
Måske skulle vi ikke havde dannet den
Europæiske Union på den måde vi gjorde.
Jeg er overbevist om at vi ikke skulle,
vi skulle enten ikke havde dannet den eller dannet den
meget anderledes, men da vi dannede
den, kom opløsningen af den Europæisk
Union til at bringe
et meget hurtigt kollaps som vil vise sig
på de forfærdelige måder, som det der skete i
1930erne, og som jeg siger til mine venner
i Kommunist Partiet, radikale dele af
de venstreorienterede, som artikulerer udfra,
at det er måske opløsning,
at gå tilbage til en national valuta, til
en nationalstat og så videre, så er det
løsningen, minder jeg dem om,
at, da vi fik sådan en opløsning i
1930erne, var det ikke humanisme
og det var ikke de venstreorienterede der profiterede.
Det var fascisterne, og det var Nazisterne
og Europa faldt i et forfærderligt hul
med enorme menneskelige omkostninger
Vil vi have det samme?
Jeg vil i hvert tilfælde ikke.
Vi har tid til et sidste spørgsmål
Dem som er blevet akkrediteret inviterer vi til at spørge
senere. Vi har også organiseret en Live-stream
Q: Hvordan vi I indrage mennesker fra små lande i DiEM?
A: Vi er store tilhænger af at handle lokalt
i samhæng med en overvejende
pan-eropæisk dagsorden. Så der vil være
mange forskellige niveauer af deltagelse.
Der vil være en applikation, en app
på menneskers mobil, der vil være en
hjemmeside, så den digitale platform, som
i disse dage er essentiell i alting
man gør, i det kollektive eller også på det
individuelle plan, disse digitale
platforme vil tillade mennesker i Slovenien
i Ljubljana, at finde ud af hvem der er i nærheden,
og som er involveret. Vores ide er at bevæge os
meget hurtigt fra disse former for digital
kommunikation til rådhus-arrangementer
i byer, i landsbyer, i storbyer.
Med emner, som vi beslutter kollektivt
gennem Europa. Det fører til større
arrangementer som dette her, vi holder i aften.
På rullende grundlag
så den digitale kommunikation kan
blive analog og tager form som
ansigt-til-ansigt møder, på det
lokale, det statslige og det pan-europæiske niveau.
Mange tak, Yanis, måske vil du have en
afsluttende bemærkning eller...
Så den afsluttende bemærkning er, at
der er absolut ingen tvivl
om, at det vi gør med DiEM
ser ud af at være ret utopisk.
Ideen om at starte en europæisk bevægelse
ikke fra et bestemmt land,
ikke fra en existerende organisatorisk
basis, men fra et horisontalt perspektive
gennem Europa, for at forandre Europa
og at stoppe nedturen ned i dette hul
som opløsningen åbner for os.
Det lyder hen i vejret, og det kan
sagtens mislykkes, men hvad er
alternativet? Alternativet er enten
blive vel med at foregive, som magterne der udgør
den Europæisk Union, gør
så de kan opretholde denne Europæiske
Union, som vi nu har.
Det kan de ikke! - det er meget mere utopisk end
det som vi gør!
Og til sidst: Alternativet til dette
utopiske projekt er en forfærdelige dystopi
som kommer til at straffe alle alvorligt,
undtagen dem, som blomstrer og finder veje
til at profitere af det - Profittere af menneskelige
katastrofer.
Tusind Tak!