גייל קינג: שבי בבקשה, סרינה וויליאמס,
או שצריך להגיד, שבי, אימא.
(קריאות עידוד)
אז בלי ספק, אתם כמוני.
ראיתם את התמונה של סרינה
בבגד הים הצהוב הנהדר הזה בשבוע שעבר
וכשראיתי את זה, כל מה שיכולתי לחשוב עליו זה,
"אלוהים, למה היא לא יכלה לחכות עד שנשב על הבמה של TED?"
הייתי מאוד אנוכית, אני יודעת.
אז שאלתי אותך לגבי התמונה ההיא,
ואמרת שאף אחד לא היה אמור לראות את התמונה הזו.
למה את מתכוונת?
סרינה וויליאמס: אז, למעשה, זו הייתה טעות.
הייתי בחופשה, לקחתי קצת זמן לעצמי,
ויש לי קטע שאני עוקבת אחרי ההתקדמות שלי
ומצלמת תמונות בכל שבוע כדי לראות כמה אני גדלה --
קינג: ומשתפת את זה עם חברים, אולי?
וויליאמס: לא, למעשה פשוט שמרתי את זה,
ולא ממש סיפרתי להרבה אנשים,
אם להיות כנה,
ושמרתי את זה,
ואתם יודעים איך המדיה החברתית עובדת, לוחצים על הכפתור הלא נכון ו --
(צחוק)
קינג: והנה זה הופיע.
וויליאמס: אז 30 דקות אחר כך -- הטלפון שלי לא מצלצל הרבה --
ו-30 דקות אחר כך, היו לי ארבע שיחות שלא נענו,
ואני חושבת לעצמי, זה מוזר,
ואז עניתי וקלטתי מה קרה.
אבל זה היה רגע טוב.
תכננתי לחכות למעשה רק עוד חמישה או שישה ימים -- זה בסדר.
קינג: אני יודעת, בגלל שזה היה מוזר, סרינה, כי רק היה כתוב "20 שבועות",
אז זה לא שהיה הרבה מידע על זה.
וויליאמס: בדיוק, אז זה מה שעשיתי כל הזמן הזה.
פשוט עקבתי אחרי זה.
18, 19 -- כל שבוע פשוט צילמתי תמונה ושמרתי אותה,
ואני הייתי כל כך טובה בזה,
וזו היתה הפעם היחידה שפישלתי.
קינג: בבקשה. אז, מזל טוב.
וויליאמס: כן, תודה.
קינג: זה באמת בסדר. כששמעת את החדשות,
התרגשת? פחדת? דאגת?
שאת בהריון, אני מתכוונת.
וויליאמס: אז גיליתי את זה יומיים לפני אליפות אוסטרליה הפתוחה,
שזה אחד מהגראנד סלאם הגדולים של השנה.
קינג: גילית יומיים לפני?
וויליאמס: כן, אז זה היה יומיים לפני, וגיליתי.
הייתי לחוצה.
לא הייתי בטוחה מה לחשוב,
אבל פשוט ידעתי שבאותו הרגע,
היה ממש חשוב לי פשוט להתרכז ברגע זה
באליפות אוסטרליה הפתוחה,
וממש לא הייתי בטוחה מה לעשות.
כאילו, אני יכולה בכלל לשחק?
אני יודעת שזה מאוד מסוכן, אולי, לפעמים ב-12 השבועות הראשונים בערך,
אז היו לי הרבה שאלות.
קינג: אבל לא רק ששיחקת, גברת וויליאמס, זכית.
(קריאות עידוד)
וויליאמס: כן.
אם רק יורשה לי לומר, 23 זכיות גראנד סלאם בשבילך.
וויליאמס: תודה לך.
(מחיאות כפיים)
קינג: בזמן שאת בהריון!
וויליאמס: טוב, חיפשתי מכשול אחר אבל...לא.
קינג: האם שיחקת אחרת במשחק הזה, בידיעה שאת בהריון?
וויליאמס: אכן. זה לא היה קל.
את שומעת את כל הסיפורים האלו על נשים שכשהן בהריון,
יש להן בחילות, והן עייפות.
קינג: היו לך בחילות בוקר?
וויליאמס: לא, היה לי מזל ולא סבלתי מהן.
אבל נשים נהיות עייפות מאוד ולחוצות מאוד,
ובאמת הייתי צריכה לקחת את כל האנרגיה הזו,
לשים אותה בשקית נייר, אפשר לומר,
ולזרוק אותה,
כי ממש הרגשתי כאילו אין לי זמן
להתמודד עם עודף רגשות, או כל דבר נוסף,
כי הריון או לא, אף אחד לא ידע,
והייתי אמורה לזכות בטורניר הזה
כמו שמצופה ממני בכל טורניר בו אני מופיעה.
מצפים ממני לנצח,
ואם אני לא מנצחת, זה בעצם חדשות הרבה יותר גדולות.
קינג: כן, כשאת לא מנצחת זה סיפור רציני.
וויליאמס: כן, אז מבחינתי, הייתי ממש צריכה לקחת כל דבר שלילי
וכל סוג של רגש שהרגשתי בשלב הזה
וכביכול לאטום אותם בבקבוק
וממש להבין מהו הצעד הבא עבורי.
קינג: יש לך הרבה תמיכה. יש לך הרבה אהבה.
אפילו בדרך לכאן אנשים עצרו אותי בשדה התעופה.
אמרתי לדיילת בטיסה, לטייס, "תנחשו לאן אני הולכת?"
הם אמרו, "הו אלוהים, אנחנו כל כך שמחים שהיא בהריון."
אבל אז תמיד יש את היאנקיז המעצבנים האלו.
בדרך לפה, מישהו סיפר לי על אילי נסטסה (טניסאי רומני),
שאמר דברים לא נחמדים, לא הולמים ואפשר לומר אפילו גזענים.
את הגבת לו.
אני אפילו לא הולכת לתת במה למה שהוא אמר,
אבל את הגבת. למה את הגבת?
וויליאמס: ובכן, אני חושבת שאלו היו דברים מאוד לא הולמים,
ולא רק זה, אני מאוד תומכת בעמיתים שלי
והאנשים שאני עובדת איתם.
אני ספורטאית מקצוענית כבר כמעט 20 שנה,
אז בשבילי, זה מאוד חשוב לתמוך בנשים,
וזה משהו שהנשים הצעירות האלו,
הן יבואו לחדר ההלבשה, הן ירצו להצטלם איתי,
ובשבילי, זה פשוט,
אני רוצה להיות מנהיגה טובה ולהוות דוגמה טובה עבורם.
אז לא רק --
(מחיאות כפיים)
לא רק שהיו לו דברים חצופים לומר עליי ועל העמיתות שלי,
הרגשתי שזה היה חשוב בשבילנו לתמוך אחת בשנייה
ולעמוד על שלי.
ובנקודה הזו היה לי מאוד חשוב לומר,
אני לא מפחדת, אני לא הולכת לשום מקום,
אבל זה לא הולם,
ויש זמן ויש מקום לכל דבר.
וזה באמת לא היה הזמן או המקום.
קינג: אנחנו חוזרים למה שאמרת שאת לא הולכת לשום מקום,
כי את תהיי בת 36 בספטמבר, כשהתינוק יוולד.
והמאמן שלך אמר שהגיל תמיד חשוב,
אבל בטניס הוא מאוד חשוב,
אבל אין לו שום ספק שאת חוזרת.
האם חשבת, האם אני חוזרת?
האם אקח קצת הפסקה?
אני יודעת שהנשים בסבב אומרות,
"כמה זמן לוקח ללדת תינוק? היא תעלם לשנתיים?"
מה את חושבת?
וויליאמס: אני תמיד מנסה לנצח את הסיכויים, את יודעת,
אז בשבילי הכל מאוד מנטלי.
אני בהחלט מתכננת לחזור. אני עוד לא סיימתי.
אני מקבלת המון השראה מאחותי.
היא מבוגרת ממני בשנה, וזה משהו ש --
אם היא עדיין משחקת, אני יודעת שאני יכולה לשחק.
(צחוק)
ויש כל כך הרבה -- רוג'ר פדרר, הוא קצת יותר מבוגר ממני
והוא עדיין מנצח בהכל, אז כאילו אני יודעת שאני גם יכולה לעשות את זה.
אז זה היה מאוד מעורר השראה עבורי, במיוחד לאחרונה,
ואני יודעת שזה משהו שאני רוצה לעשות.
והסיפור שלי בהחלט עוד לא הסתיים.
דיברתי עם המאמן שלי על זה,
ודיברנו על איך זה פשוט פרק חדש בחיים שלי,
והתינוק שלי הולך להיות ביציעים
ואני מקווה שיעודד אותי, ולא יבכה יותר מדי.
קינג: לא, את כתבת מכתב יפהפה לתינוק שלך אתמול
בו כתבת -- מהאימא המבוגרת ביותר לצעיר ביותר,
מהמבוגרת ביותר, לצעיר ביותר, אני לא יכולה לחכות שתגיע לכאן.
הרבה אנשים מרגישים את זה.
ראיתי אותך בערך לפני שנה, כי אני חושבת על החיים שלך, סרינה.
קרו לך שלושה דברים משני חיים בתקופה של חצי שנה:
הריון, ניצחון ענק, התאהבת.
וכשראיתי אותך בשנה שעברה,
שאלתי אותך, "איך חיי האהבה שלך? בלה בלה בלה."
את אמרת, "פגשתי בחור, הוא בחור חנון, קצת גיקי.
את לא תדעי מי הוא."
אני אמרתי, "איך קוראים לו?"
וויליאמס: אני זוכרת שדיברתי איתך על זה, כן.
קינג: ואת אמרת, "אלכסיס אוהניאן." אני אמרתי, "אני יודעת מי זה!" הוא מדהים.
אבל אף פעם לא הייתי שמה אותך עם חנון גיקי,
ואת אמרת, שגם את לא.
וויליאמס: אני אהיה כנה, גם אני לא,
אבל זה הדבר הטוב ביותר עבורי.
קינג: הדבר הטוב ביותר באיזה אופן?
האם הוא נראה כמו חנון גיקי?
תסתכלו על החולצה הזו.
(צחוק)
לא, הוא בחור מאוד נחמד.
וויליאמס: אפשר לראות שהוא בעניין של טכנולוגיה.
קינג: הוא בחור מאוד מאוד נחמד.
אני מחבבת אותו מאוד.
אז איך הוא הצליח במקום שאחרים נכשלו בו?
איך הוא זה שידעת, זה האחד בשבילי?
וויליאמס: ובכן, אני לא הולכת להגיד את זה,
אבל...
(צחוק)
קינג: תגידי, סרינה, תגידי!
וויליאמס: ובכן...
(צחוק)
כן.
(מחיאות כפיים)
קינג: אבל את יודעת למה אני מתכוונת.
וויליאמס: הוא מאוד אוהב ומאוד אדיב, ואימא שלי אומרת שהוא מאוד מתחשב,
וכשהיא אמרה לי את זה,
חשבתי, את יודעת, הוא באמת כזה,
וזה הדברים הקטנים שבאמת עושים את ההבדל הכי גדול בחיים.
קינג: כמו?
וויליאמס: משהו פשוט.
חברת האופנה שלי, יש לנו תצוגה בכל שנה,
אז בתצוגה שלנו שנה שעברה, התרוצצתי כמו משוגעת,
כי אני עושה הכל בתצוגה,
והכל בהכנות,
אז התרוצצתי כמו משוגעת,
והוא, זו היתה מחווה פשוטה של חולצה שהוא לבש,
והוא רק רצה לוודא שיש לי את אותה אחת,
וזה היה -- זה סיפור מוזר.
זה היה יותר טוב במציאות, אני מבטיחה.
קינג: זאת היתה הצעת נישואין נפלאה?
או שזה היה שיר של ביונסה?
"אם אתה רוצה את זה אתה צריך לשים על זה טבעת"?
הרגשת לחץ להתחתן?
ידעת שזה מגיע?
וויליאמס: כן, אני אף פעם לא ממש הרגשתי לחץ להתחתן
ואני לא יכולה להגיד שאני מהסוג המתחתן.
אני ממש אוהבת את החיים שלי.
אני אוהבת את החופש שלי.
שמעתי שזה משתנה.
אבל אני אוהבת כל מה שאני עושה,
ואני אוהבת את הקריירה שלי,
ותמיד הרגשתי שאני לא רוצה שום דבר שיפריע לזה.
הייתי כל כך מכוונת על הקריירה שלי
ולמעשה, כשהוא הציע,
כמעט כעסתי.
לא כמעט. כעסתי,
כי זה היה בדיוק באמצע עונת האימונים שלי,
ואמרתי, "אני חייבת לזכות באוסטרליה הפתוחה,
אני לא יכולה לטוס לרומא."
כי הוא רצה לקחת אותי לרומא,
ואמרתי, "אני לא יכולה. אני חייבת לנצח."
עד כדי כך הייתי ממוקדת.
קינג: זו אישה שאומרת, "לא, אני לא יכולה לנסוע לרומא." בסדר.
וויליאמס: אבל הייתי ממש ממוקדת בהשגת המטרות שלי
וידעתי שבשלב הזה היתה שחקנית אחת שרציתי לעקוף.
רציתי לעקוף את השיא של סטפי גראף,
וזה היה חשוב לי מאוד,
וכשאני מחליטה על משהו,
אני באמת נחושה להשיג אותו
בכל מחיר.
קינג: את יודעת, את אמרת שבשבילך --
אני שמעתי אותך אומרת שלנצח זה התמכרות עבורך.
וויליאמס: זה נכון.
קינג: למה את מתכוונת?
וויליאמס: אני מרגישה שבשבילי לנצח זה ממכר ביותר.
אני חושבת שברגע שחווית את זה,
את תמיד תרצי להשיג את ההרגשה הזו שוב,
וכשזכיתי באליפות הראשונה שלי, הייתי רק בת 17,
אבל אף פעם לא שכחתי את ההרגשה הזו,
ואני מרגישה שבכל פעם שאני זוכה בטורניר,
אני רוצה להשיג את ההרגשה הזו של האליפות הראשונה שלך.
באמת שאין שום הרגשה בעולם שדומה לזה.
וזה כאילו, כל השנים האלו של אימונים
ולהיות ילדה קטנה ולשחק,
ואז לנצח זו חוויה נפלאה.
אז בשבילי, תמיד הרגשתי שאני אוהבת את ההרגשה הזו,
וכמובן שאני לא אוהבת את ההרגשה של להפסיד. אני מרגישה כמו --
קינג: לא, למעשה, אנשים הקרובים אלייך אומרים שאת לא יודעת להפסיד.
וויליאמס: אני לא הכי טובה בלהפסיד.
קינג: שאת מקבלת אותם ממש ממש קשה.
תשמעי, שום ספורטאי, שום אלוף לא אוהב להפסיד.
אני מבינה את זה.
אבל הם אומרים שכשזה מגיע להפסדים, את לוקחת את זה מאוד מאוד מאוד קשה.
(צחוק)
וויליאמס: אני מספר אחת גם בלהפסיד. אז אתם יודעים, זה כל מה שאני יכולה להגיד.
(צחוק)
(מחיאות כפיים)
קינג: אני תמיד סקרנית לגבי הדינמיקה בינך לבין ונוס,
כי כל מי שמכיר אותך ועקב אחרי הסיפור שלכן
יודע ששתיכן מאוד קרובות,
ושאת תמיד נותנת את כל מה שיש לך בכל מה שאת עושה,
אבל אני תוהה לעתים קרובות, כשאת משחקת נגדה,
האם את נותנת קצת פחות ממה שאת יכולה כי את רוצה לעשות משהו בשבילה
או שאת נותנת מעל ומעבר למקסימום כי את רוצה לרסק אותה.
האם קשה לך יותר לשחק מולה או קל יותר?
וויליאמס: טוב, לשחק מול ונוס זה כמו לשחק מול עצמי,
כי שיחקנו אחת נגד השנייה והתאמנו יחד מגיל צעיר.
וזה משהו שתמיד היה קשה,
כי היא היריבה הכי קשה שלי.
היא גבוהה, היא מהירה,
היא חובטת חזק כמוני, היא מגישה כמוני.
זה ממש כמו לשחק מול קיר.
קינג: היא מכירה אותך.
וויליאמס: היא יודעת לאן אני אחבוט בכדור לפני שאני חובטת בו,
אז זה משהו שהוא לא ממש קל,
אבל זה בעצם, כשאני יוצאת לשם,
אני ממש חייבת לכבות את המחשבות שלי ואני חייבת להגיד לעצמי,
"את יודעת מה?
אני פשוט משחקת מול שחקנית מעולה, אבל היום אני חייבת להיות טובה יותר.
לא אכפת לי מי זו, אם זו אחותי או חברה שלי,
היום זה היום שאני צריכה להופיע ואני צריכה להיות טובה יותר
ואני צריכה לרצות את זה יותר מכל אדם אחר כרגע
בכל מקום אחר בעולם."
קינג: אז על המגרש את אף פעם לא מורידה הילוך בשביל ונוס?
כי, את יודעת, זה תמיד היה ונוס וסרינה.
וויליאמס: כן.
קינג: ועכשיו האחות הקטנה עקפה את האחות הגדולה.
האם את מרגישה אשמה על זה?
האם את מרגישה שמחה על זה?
האם זה מצב קשה עבורך?
וויליאמס: אני לא מרגישה שום דבר שם.
בחיים שלי, זה עדיין ותמיד יהיה ונוס וסרינה.
היא באמת אהבת חיי, היא החברה הכי טובה שלי,
היא הנפש התאומה שלי.
אני מתכוונת --
יש תמונות שהיא דוחפת אותי,
תמונות באיכות ירודה מאוד אחרת הייתי משתפת אותן,
שהיא דוחפת אותי בעגלה על מגרש טניס,
והיא תמיד טיפלה בי.
הייתי מבזבזת את כל דמי הכיס שלי על אוטו גלידה ודברים,
והיא היתה לוקחת את הכסף שלה ונותנת לי אותו בבית ספר
היא דאגה שיהיה לי משהו לאכול והיא היתה ממשיכה בלי לאכול,
וזה סוג הבן אדם שהיא באמת
מאז שתמיד הכרתי אותה.
אז תמיד יש לנו את הכבוד המדהים הזה אחת לשנייה
ואת האהבה המדהימה הזו,
ואני חושבת שזה חשוב שאנשים יבינו שאפשר להיות מצליח
אבל עדיין יכולה להיות לך מערכת יחסים נפלאה.
על המגרש אנחנו יריבות מרות,
אבל בשנייה שאנחנו לוחצות ידיים, אנחנו שוב החברות הכי טובות.
ואם אני מפסידה, זה יכול לקחת עוד יום בשבילי,
אבל בשביל ונוס --
(צחוק)
קינג: אין זמן במגרש שבו את חובטת בכדור
ואומרת, "זה על כיתה ז' שעשית בלה בלה בלה"?
אף פעם אין לך רגעים כאלו?
וויליאמס: אני מרגישה שלה צריכים להיות רגעים כאלו,
כי היא אף פעם לא עשתה לי שום דבר רע,
אבל אני בת הזקונים, אני האחות הקטנה.
קינג: סרינה, היא אף פעם לא עשתה לך משהו רע? באמת?
יש לי שלוש אחיות. אני יכולה לחשוב על דברים רעים שאני עשיתי.
וויליאמס: אלא אם כן היא עשתה לי שטיפת מוח כדי שאשכח מהם.
קינג: לא, אבל האהבה שיש לך עבורה, אני יודעת שהיא טהורה. אני יודעת את זה.
וויליאמס.: כן. קינג: אני יודעת את זה.
ויליאמס: תמיד חונכנו להיות קרובות זו לזו,
ואנחנו ממש קרובות זו לזו.
לא רק איתה.
יש לי עוד שלוש אחיות, ותמיד היינו מאוד קרובות.
קינג: אז לפני משחק גדול, שתיכן לא נפגשות
ואומרות, טוב, אנחנו עומדות לצאת למגרש ו-- אין כלום?
וויליאמס: ובכן, זה מצחיק. לפני אליפות אוסטרליה,
ישבנו בחדר ההלבשה יחד,
ואני תמיד מציקה לה, אז הוצאתי את המצלמה בזמן שהיא החליפה בגדים.
התחלתי לצלם אותה, שזה ממש לא הולם,
אבל היא כל כך כעסה עלי.
היא אמרה: "סרינה, תפסיקי!" ואני המשכתי לצחוק עליה.
אבל זה סוג היחסים שיש לנו, כמו שאמרתי,
ברגע שאנחנו עולות למגרש,
זה היה כאילו אנחנו ממש אויבות מושבעות,
אבל ברגע שירדנו ממנו. וברגעים שלפני כן, פשוט היינו --
זה מה יש. זה בגלל שבסופו של דבר,
היא תמיד תהיה אחותי.
אני לא הולכת לשחק באוסטרליה ב--
ובכן, מי יודע, אני משחקת כבר שנים,
אבל אני לא חושבת שאני אשחק עוד 50 שנה, נגיד?
בא נלך על בטוח ונגיד 50 שנה.
קינג: אני לא יודעת סרינה. אף פעם לא היתה מישהי כמוך.
כשחושבים על זה, מעולם לא היה מישהו
שחצה את הקווים של מגדר וגזע כמוך,
הדומיננטיות שלך והביקורת שאת חוטפת.
וכשהתבגרת האם אמרת, "אני רוצה להיות כזו?"
בגלל שעכשיו ילדות קטנות מסתכלות עליך
ואומרות: "אני רוצה להיות כמוה".
מי היתה ה"אני רוצה להיות כמוה" בשבילך?
וויליאמס: ובכן, זה מעניין ואני שמחה שהעלת את זה.
עבורי, כשאני גדלתי, תמיד רציתי להיות הטובה ביותר,
ואמרתי, אם את רוצה להיות הטובה ביותר את צריכה לחקות את הטובים ביותר.
אז כשהתחלתי להתחרות כשהייתי ממש צעירה,
הייתי רואה את שטפי גראף, הייתי רואה את מוניקה סלס,
ואפילו הייתי רואה את פיט סמפראס,
והייתי רואה את מה שהם עושים,
ושמתי לב ששטפי ומוניקה
לא ממש דיברו עם הרבה מהשחקניות האחרות,
הן די התכנסו בתוך עצמן,
והן פשוט היו כל כך ממוקדות
והייתי רואה את פיט סמפראס, והטכניקה שהוא השתמש בה,
וחשבתי לעצמי, "אני רוצה לעשות את זה"?
אז עשיתי את זה, והרגשתי שכדי להיות הטובה ביותר,
ואם את רוצה להיות הטובה ביותר,
את צריכה לבלות עם אנשים
ואת צריכה להסתכל על אנשים שהם הטובים ביותר,
בכלל שאת לא הולכת להיות הטובה ביותר
אם את מסתכלת על מישהו שלא נמצא ברמה הגבוהה ביותר.
קינג: אנשים אומרים שאין אף אחד שעובד יותר קשה ממך.
וויליאמס: אני עובדת מאוד קשה. קינג: זה מה ששמעתי.
וויליאמס: אנשים אומרים, "או, היא כשרונית, היא אתלטית".
בעצם, זה לא נכון, הייתי ממש קטנה לגילי.
התפתחתי כשהתבגרתי,
והייתי צריכה לעבוד ממש קשה,
ואני חושבת שאחת הסיבות לכך שאני נלחמת ועובדת כל כך קשה
היא בגלל שהייתי ממש, ממש, ממש קטנה.
קינג: נכון.
את כבר לא קטנה.
וויליאמס: לא, אני ילדה גדולה עכשיו.
אבל הייתי קטנה כשהייתי ממש צעירה מסיבה כלשהי.
אני חושבת שונוס אולי אכלה את כל דגני הבוקר.
קינג: את יודעת, הדבר השני שאנשים מדברים עליו הוא הגוף שלך.
הגוף שלך מפיל לריצפה גברים ונשים.
ואני מתכוונת לזה במובן החיובי.
הרבה נאמר על הגוף שלך.
זאת יצירת אומנות, זה גברי, זה מדהים,
מעולם לא היה משהו כמו זה.
האם היו לך בעיות דימוי גוף שהיית צעירה?
האם תמיד הרגשת בנוח עם הגוף שלך?
וויליאמס: זה מעניין, כי כשאת בחורה מתבגרת
הגדלה באור הזרקורים,
את מתמודדת עם הרבה ביקורת,
וכמו כל נערה מתבגרת,
בהחלט לא הרגשתי בנוח בגוף שלי.
לא אהבתי אותו.
לא הבנתי למה יש לי שרירים.
והפסקתי להרים משקולות.
וחשבתי לעצמי, אני הולכת להפסיק עם זה.
אבל אז אחרי שניצחתי את אליפות ארה"ב הפתוחה
הבנתי שהגוף שלי עזר לי להשיג את המטרות שרציתי להשיג,
ורציתי להיות שמחה בו,
וכל כך הערכתי אותו.
אני תמיד בריאה.
אני ממש ברת מזל ומבורכת כל כך,
והרגשתי שלא רק שאני שמחה בגוף שלי,
אלא אני רוצה שאנשים אחרים ונערות צעירות אחרות
שחוו את מה שאני חוויתי
יהיו שמחים עם עצמם.
אז לא משנה מה אנשים אומרים --
גברי, לא משנה, יותר מדי, פחות מדי --
אני בסדר עם זה כל עוד אני אוהבת את עצמי.
(מחיאות כפיים)
קינג: אני יודעת שלמדת הרבה מהנצחונות,
אבל מה למדת מההפסדים?
וויליאמס: אני שונאת להפסיד, אבל אני חושבת שבזכות ההפסדים אני נמצאת כאן היום.
הסיבה היחידה שאני מי שאני היא בזכות ההפסדים שלי,
וחלקם היו ממש כואבים,
אבל לא הייתי מוותרת על אף אחד מהם,
בגלל שבכל פעם שאני מפסידה,
לוקח לי הרבה זמן להפסיד שוב
בגלל שלמדתי כל כך הרבה מההפסד.
ואני ממליצה לכל מי שאני מדברת איתו --
שמעו בעצתי, אם תפסידו או אם משהו יקרה --
לא בספורט -- בעסקים או בלימודים --
תלמדו מזה.
אל תחיו בעבר, חיו בהווה,
ואל תחזרו על אותן טעויות בעתיד.
זה משהו שאני תמיד מנסה לחיות על פיו.
קינג: עכשיו את מתכננת חתונה
ואני רוצה לדעת האם זו חתונה ביעד כלשהו
בהרים או שאת מתכננת לעשות אותה בפלורידה?
מה אתם חושבים?
גדולה או מצומצמת?
וויליאמס: אנחנו חושבים על חתונה בינונית. אנחנו לא רוצים חתונה גדולה מדי,
אבל אז אנחנו כאילו, אוקיי אנחנו לא יכולים לומר לא לזה ולזה
אז אנחנו חושבים על גודל בינוני ואנחנו חושבים --
האישיות שלי ממש כיפית. אני מקווה שאתם יכולים לראות את זה היום.
אני לא רצינית מדי.
קינג: ואת אוהבת לרקוד.
ומה הפרק הבא עבור סרינה וויליאמס?
וויליאמס: אה, הפרק הבא עבורי.
ברור שאני הולכת ללדת
ואני הולכת לשמור על הכושר ולחזור לשחק טניס
ולהמשיך לעבוד על מותג האופנה שלי.
זה יהיה ממש כיף.
קינג: את יודעת אם זה בן או בת?
וויליאמס: אני לא יודעת. יש לי תחושה לגבי המין.
זה סיכוי של 50/50, אבל יש לי תחושה.
קינג: גייל זה שם יוניסקס.
מה שאת ואלכסיס תחליטו. אנחנו מאחוריכם!
וויליאמס: תודה. קינג: בבקשה.
אנחנו מאחוריך סרינה וויליאמס. וויליאמס: תודה רבה.
תודה רבה לכם.
(מחיאות כפיים)