Prosim, dvignite roke,
če ste v preteklem letu leteli z letalom.
Kar precej vas je.
No, to izkušnjo ste v enem letu delili
z več kot tremi milijardami ljudi.
In ko toliko ljudi v teh kovinskih ceveh
leti po vsem svetu,
se lahko zgodi kaj takega
in pride do izbruha bolezni.
Stvar me je začela zanimati,
ko sem lani slišal za izbruh ebole.
Izkazalo se je,
da čeprav se ebola širi po omejenih območjih
in preko večjih kapljic,
obstajajo druge vrste bolezni,
ki se lahko širijo po letalski kabini.
Če pogledamo nekaj številk,
je slika precej strašljiva.
Recimo virus H1N1,
neki tip je z njim šel na letalo
in na enem samem letu
se je okužilo še 17 ljudi.
Pa še nekdo, okužen s SARS-om,
ta je na triurnem letu
okužil še 22 drugih.
Temu jaz ne bi rekel dobra nadnaravna moč.
Ob tem ugotovimo tudi,
da je te bolezni težko vnaprej ugotoviti.
Ko se torej nekdo vkrca na letalo,
je morda bolan
in je morda v fazi,
ko ima bolezen,
a ne kaže simptomov,
lahko pa bolezen širi
na druge ljudi v letalu.
To se zgodi zato,
ker v kabino prihaja zrak z vrha
in s strani, kot vidite v modrem.
Ven pa gre skozi te zelo učinkovite filtre,
ki odstranijo 99,97% patogenov blizu odvodov.
Trenutno to poteka
po vzorcu mešanja zračnih tokov.
Če nekdo kihne,
bo zrak večkrat zaokrožil,
preden bo odstranjen skozi filter.
Pomislil sem: to je precej resen problem.
Nisem imel denarja, da bi kupil letalo,
zato sem sestavil računalnik.
Izkazalo se je, da z računalniškim modelom toka
lahko poustvarimo simulacije,
ki so natančnejše,
kot če bi izvedli meritve v letalu samem.
To deluje tako: začnemo
z dvodimenzionalnimi risbami,
te so na voljo na tehničnih papirjih na internetu.
Vzamem jih in uporabim program 3D modela,
prav zgradim ta model.
Potem pa ga razdelim na majcene delce,
na tak način, da lahko računalnik bolje razume model.
Računalniku povem, kje zrak pride v kabino in kje gre ven,
dodam ščepec fizike
in čakam, da računalnik napravi simulacijo.
V običajni kabini dobimo tale rezultat:
če oseba v sredini kihne,
"pljusk", to gre naravnost v obraze drugih.
Precej ogabno.
Od spredaj, kot vidite, potnika
poleg tistega v sredini
ne uživata najbolj.
Poglejmo s strani:
patogeni se širijo vzdolž kabine.
Pomislil sem: "To ni dobro."
Zato sem napravil preko 32 različnih simulacij
in prišel do te rešitve.
To je - če bo patentirano - usmerjevalec vhoda zraka.
S tem lahko prenos patogenov zmanjšamo
za 55-krat,
vnos svežega zraka pa povečamo za okoli 190 odstotkov.
To dosežemo tako,
da tale kos materiala
namestimo na ta že obstoječa mesta na letalu.
To je cenovno učinkovito
in se lahko napravi čez noč.
Potrebujemo samo nekaj vijakov.
Rezultati pa so neverjetni.
Namesto težavnih vrtincev zraka
dobimo te zračne zidove,
ki pridejo med potnike
in ustvarijo osebne cone dihanja.
Tule sredinski potnik spet kihne,
a tokrat lahko zrak potisnemo navzdol
do filtrov za izhod.
Enako velja s strani,
vidite, kako patogene potisnemo navzdol.
Poglejmo isti scenarij
z vstavljeno inovacijo,
ko sredinski potnik kihne,
gre zrak naravnost do izhoda
in nima časa okužiti drugih.
Potnika poleg osebe v sredini
ne vdihujeta praktično nobenih patogenov.
Poglejmo s strani,
vidite, kako učinkovit je sistem.
Skratka, s tem sistemom zmagamo.
Poglejmo, kaj to pomeni.
Ne deluje samo, če kihne potnik v sredini.
Deluje tudi pri potniku ob oknu
ter tistem ob prehodu.
Kaj ta rešitev pomeni za svet?
Če to prenesemo
z računalnika v realnost,
lahko s tem 3D modelom tule,
z uporabo 3D tiskanja,
ugotovimo enak vzorec zračnih tokov navzdol
do potnikov.
Epidemija SARS-a je svet stala
okoli 40 milijard dolarjev.
V prihodnje
bi velik izbruh bolezni svet lahko stal
preko tri bilijone dolarjev.
V preteklosti je bilo treba letalo vzeti iz prometa
za mesec ali dva,
porabiti na desettisoče delovnih ur in več milijonov dolarjev,
da bi kaj spremenili.
Zdaj lahko novost namestimo čez noč
in takoj vidimo rezultate.
Zdaj mora poskus dobiti certifikat,
biti testiran med letom,
iti skozi postopke odobritve.
A to je primer, da so včasih najboljše rešitve
najbolj enostavne.
Še pred dvema letoma
se ta projekt ne bi zgodil,
ker ga tehnologija ne bi dovoljevala.
Z naprednim programiranjem
ter z razvojem interneta
pa smo v zlati dobi inovacij.
Zato vas vprašam: Zakaj čakamo?
Skupaj lahko zgradimo prihodnost že danes.
Hvala.
(aplavz)