Коли ваша дитина скаже вам, що вона трансгендер
що ви зробите?
41% дорослих трансгендерів намагалися покінчити життя самогубством,
переважно у підлітковому або молодому віці.
Батьківська підтримка може суттєво знизити ризик самогубства
у три з половиною рази,
але багато батьків бояться зробити щось не так.
Отже, що ж робити, коли ваша дитина каже вам, що вона трансгендер?
Перше, що потрібно усвідомити,
це те, що існує дуже велика ймовірність, що дитина має рацію.
Майже у всіх дослідженнях, відомих мені, жодна дитина не пошкодувала про зміни.
Я поговорив з двома відомими ендокринологами,
які працюють з транс-дітьми і вони знають лише про один випадок
розчарування з тисячі яким вони допомогли.
Крім того, я ніколи не зустрічав жодної людини
яка б змінила стать і пошкодувала про це.
Я б ніколи не став батьком транс-дитини, який пошкодував би про те,
що дозволив своїй дитині стати трансгендером.
Я зустрічався лише з батьками,
які шкодували про те, що не дозволили своїй дитині змінитися раніше.
Незалежно від їхньої ідентичності, зрештою, у вас є два варіанти:
відмовитися або прийняти їхню позицію.
Якщо ви відмовляєтеся від них, неважливо, яким буде кінцевий результат,
ви завдасте їм шкоди і збільшите ризик психічних захворювань.
Дослідження показали, що незважаючи на те, що відбувається поза межами будинку,
підтримка родини може буквально врятувати життя вашої дитини!
Підтримка родини зменшує кількість самогубств у три з половиною рази,
а вживання психоактивних речовин у два з половиною рази.
Якщо ви, як батьки відмовлися від ідентичності своєї дитини,
ви стаєте найсерйознішим і найнебезпечнішим кривдником
в житті вашої дитини,
більше, ніж будь-хто і, можливо, всіх кривдників у школі.
Тобто, коли дитина каже вам щось про свою ідентинчість,
а ви відмовляєте, ви кажете їй, що вона не може довіряти своїм почуттям,
що вона не може довіряти вам, щоб ви вислухали і почули їх,
і що вони не можуть довіряти собі.
Це створює руйнівне середовище для дитини,
а руйнівне середовище є сприятливим для формування
багатьох серйозних психічних захворювань які можуть залишитися на все життя.
Якщо ви вирішили підтримати їх ідентичність незалежно від кінцевого результату,
ви кажете своїй дитині. що вона може вам довіряти,
що вона може бути з вами відвертою,
що вона може довіряти собі і власним почуттям,
і що ви довіряєте їм навчатися і розібратися в собі.
Це частина того, як ви будуєте здорові стосунки між батьками та дітьми.
Нагадування:
до 41% дорослих трансгендерів хоча б раз намагалися покінчити життя самогубством,
переважно в дитинстві.
Якщо ви відмовите їм у визнанні їх ідентичності,
ви збільшуєте ризик самогубства.
Якщо ви їх підтримуєте, ви зменшуєте ризики.
Причому настільки, що в одному дослідженні соціально адаптовані діти
з підтримуючими сім'ями повідомили про рівень депресії,
який не відрізняється у порівнянні з цисгендерною молоддю.
Також важливо пам'ятати,
що допоки ваша дитина зізнається в цьому вам, батькам,
вона, можливо, провела місяці, а може й роки
плачучи перед сном,
запитуючи себе, чи любитимете ви їх і надалі.
Це зізнання вам - не примха.
Це добре продумане ствердження,
і в цей момент у вас є рідкісна можливість
показати дитині, що вона може вам довіряти,
що вона може бути з вами відвертою.
Зрештою, ви, як батьки маєте вибір:
ви можете або збільшити ризик нанесення шкоди
і самогубства, відштовхуючи їх
або ви можете значно зменшити цей ризик
прийнявши їхню ідентичність.
Вибір за вами.
Не будьте першим кривдником своєї дитини.
(шум океану)