קשה להגזים ביתרונות החיסונים.
לפי המרכז האמריקאי לבקרת מחלות ומניעתן (CDC),
עבור ילדים אמריקאים שנולדו בעשרים השנה האחרונות
חיסונים ימנעו יותר מ-322 מליון מחלות,
יותר מ-21 מליון אישפוזים
ויותר מ-730,000 מקרי מוות,
מלווה בחיסכון חברתי של כמעט 1.4 טריליון דולר.
אלו מספרים גדולים.
בואו נתרכז בדוגמא אחת.
חיסונים כמעט העלימו
זיהום חיידקי בשם המופילוס אינפלואנזה.
החיידק גרם למחלה בתינוקות צעירים,
גרם לזיהום בדם,
דלקת ריאות, דלקת קרום המוח, מוות
או נכות תמידית.
כרופא ילדים צעיר, ראיתי כמה מקרים כאלו.
אתם בודאי לא שמעתם על המחלה הזו,
כי החיסונים היו כל כך יעילים.
אתם יכולים לראות בגרף מימין
שמאז התחלת החיסונים,
מקרים של זיהום בחיידק הזה
צללו כמו אבן, וכמעט נעלמו לחלוטין.
אז חיסונים באופן כללי הם סיפור הצלחה.
אבל יש לנו גם אתגרים.
ראשית, ברוב החיסונים אנחנו צריכים לתת כמה מנות
כדי להשיג, או לשמר, את ההגנה מהחיסון.
הקהילה המדעית עובדת על פיתוח חיסונים במנה בודדת.
תארו לעצמכם שתקבלו חיסון נגד שפעת רק פעם אחת בחיים
ללא צורך לקבל חיסון עונתי כל שנה.
יש כמה מיקרובים שקשה לפתח נגדם חיסון.
דוגמא קלאסית היא נגיף הכשל החיסוני האנושי HIV.
הצורך הוא דחוף, יש התקדמות,
אבל עדיין לא הגענו ליעד.
עוד מרכיב חיוני במחקר החיסונים כיום
הוא אופטימיזציה של חיסונים עבור האוכלוסיות הפגיעות שביננו,
עבור הצעירים מאד ועבור הקשישים.
זה תחום מחקר פעיל.
לסיום, אחד האתגרים הגדולים שאיתם אנחנו מתמודדים היום, לצערנו,
הוא התנגדות לחיסונים.
זה מדאיג שיותר ממאה אלף תינוקות וילדים בארה"ב
לא קיבלו אף חיסון,
והמספר הזה הולך וגדל.
למעשה, ארגון הבריאות העולמי WHO
הכריז שההתנגדות לחיסונים
היא אחת מעשרת האיומים החשובים ביותר
על בריאות האדם בעולם היום.
הגרף הזה מדגים את התפשטות ההתנגדות לחיסונים
במדינת קליפורניה שבארה"ב,
משנת 2000 ועד 2013.
הגרף מתאר את אחוז ילדי הגן בחינוך הציבורי
שמבקשים פטור אישי מחיסונים.
ההתנגדות לחיסונים נמצאת במגמת עליה,
ויש לה השלכות מאד ממשיות.
רבים מכם אולי מודעים לעובדה
שמחלות זיהומיות, שחשבנו שנכחדו לפני זמן רב,
חוזרות.
התפרצויות חצבת דווחו במדינות רבות בארה"ב.
ורבים שכחו,
אבל חצבת היא מחלה מאד מדבקת ומסוכנת.
כמה חלקיקי חידקים יכולים לגרום לאדם לחלות.
היו דיווחים
בארועי ספורט ובאיצטדיון אולימפי
בהם הוירוס נישא באויר למרחק גדול
וגרם למחלה אצל אנשים פגיעים בקהל.
למעשה, אם ברגע זה אשתעל שיעול חצבת
(משתעל)
מישהו בקצה הרחוק של האולם יכול להידבק.
והיו לכך השלכות אמיתיות בעולם שלנו.
רק לפני כמה חודשים
דיילת בחברת תעופה נדבקה בחצבת במהלך טיסה,
הוירוס תקף את המוח שלה וגרם לדלקת במוח,
והיא מתה.
אז אנשים מתים עכשיו בגלל ההתנגדות לחיסונים.
אני רוצה לנצל כמה דקות
כדי לפנות לאלו שלא מאמינים בחיסונים
ומתנגדים לחיסונים.
כרופא ילדים שמקבל את החיסון השנתי נגד שפעת,
כהורה לשלושה ילדים,
שכולם מחוסנים בהתאם להנחיות,
וכרופא ילדים שמייעץ בעניין מחלות מדבקות,
שמטפל בילדים צעירים עם דלקת קרום המח
שיכלה להמנע אם הוריהם היו מסכימים לחסן אותם,
זה עניין אישי עבורי.
בואו נבדוק מי ישלם את המחיר
אם נתחיל לצמצם את מספר החיסונים בחברה שלנו.
בציר Y של הגרף
רואים את מספר המתים מזיהומים בעולם,
ובציר X
רואים את גיל המתים.
כפי שאתם רואים, ההתפלגות היא בצורה של U
ובפרט בולטת התמותה בגילאים הצעירים.
אז חיסונים מגנים על הצעירים ביותר בפני זיהומים.
ואם אתם, ידידי, רוצים לדבר על מה שהחיסונים גורמים
כי יש הרבה ספקולציות,
יש ברשת הרבה ספקולציות לא מבוססות על מה שהחיסונים גורמים,
חיסונים גורמים למבוגרים, אוקיי?
לזה הם גורמים.
והדבר השני שהם גורמים לו הוא לכך שקשישים חיים יותר שנים.
כי הם מוגנים משפעת,
ומגורמי תמותה אחרים של הקשישים.
עכשיו, בואו נדבר קצת
על איך אפשר לשפר את החיסונים עוד יותר.
נוכל ליצור חיסונים עבור האוכלוסיה הפגיעה ביותר בינינו,
ואולי אפילו חיסונים שמגינים במנה יחידה.
אני רוצה להסביר קצת על תורת החיסון.
בחלק העליון, אתם רואים חיסון פשוט.
כל החיסונים מכילים משהו שנקרא אנטיגן.
האנטיגן הוא כמו חתיכת מיקרוב,
שהגוף שלכם זוכר, נכון?
הוא יוצר נוגדנים, והנוגדנים האלו יכולים להגן עליכם.
כך שהחיסונים האלה יכולים לגרום לתגובה חיסונית,
אבל, כפי שאתם רואים פה,
התגובה החיסונית הזו נוטה לדעוך,
ותצטרכו מנה נוספת, ועוד אחת
כדי לשמר את ההגנה.
מה נוכל לעשות?
אנחנו, ומדענים אחרים מסביב לעולם,
מוצאים מולקולות שיכולות להמריץ את התגובה החיסונית.
הן נקראות אדג'וונטים (ממרצים),
מהמילה הלטינית "אדג'וור" -- לעזור.
אדג'וונטים הם מולקולות שאנחנו יכולים להוסיף לחיסון
כדי לקבל תגובה חזקה יותר.
בנוכחות האדג'וונט, כפי שמוצג באדום פה,
נקבל הפעלה חזקה יותר של תאי הדם הלבנים
של מערכת החיסון,
וניצור תגובה חיסונית משמעותית יותר,
עם רמות נוגדנים גבוהות יותר, מהר יותר,
שתימשך יותר זמן, לקבלת חיסון עמיד יותר.
מעניין שלאדג'וונטים הללו יש השפעה שונה,
כתלות בגיל או בתכונות אחרות של האנשים.
מה שמביא אותי לרעיון של חיסון מדוייק.
זה הרעיון שניקח רפואה מדוייקת --
אתם יודעים למה הכוונה, נכון?
זה הרעיון שאוכלוסיות שונות
יגיבו בצורה שונה לאותה תרופה --
וליישם את זה לחיסונים.
נכון?
פה, בביה"ח לילדים של בוסטון
בתכנית לחיסונים מדוייקים שאותה אני מנחה,
יש לנו חמישה כיוונים
לבנית חיסונים מדוייקים
שתפורים לאוכלוסיות פגיעות.
ראשית,
אנחנו צריכים להבין את העמדות של אוכלוסית היעד
כלפי חיסונים.
נוכל לבנות את החיסון המתוחכם ביותר בעולם,
אבל אם אף אחד לא רוצה להשתמש בו, זה מבוי סתום.
שנית,
אנחנו צריכים לחשוב על מסלול החיסון.
רוב החיסונים הם תוך-שריריים, או IM.
אבל יש אחרים, בהסנפה, דרך הפה, וכו'.
ואז, כמו שתיארתי, לחיסונים יש מרכיבים --
לכל החיסונים יש אנטיגן,
זה מרכיב של המיקרוב שאותו הגוף זוכר,
שכנגדו הוא יוצר נוגדנים או חסינות תאית.
ונוכל להוסיף אדג'וונט, כמו שהזכרנו,
להגביר את התגובה החיסונית.
אבל, נחשו מה?
יש הרבה אנטיגנים לבחירה,
והרבה אדג'וונטים שונים.
איך נוכל להחליט?
והמבחר הולך וגדל.
אז הצוות שלנו
פיתח דרכים לבדוק את החיסונים מחוץ לגוף --
בלטינית: "in vitro" --
בצלחת תרבית רקמות.
אז אנחנו משתמשים בהנדסת רקמות עם תאי דם
כדי לחסן מחוץ לגוף
ולחקור את ההשפעה של החיסון
למשל על תינוקות, אנשים מבוגרים או אחרים.
אם תחשבו על זה, זה חיוני,
כי אם תבחנו את כל הזיהומים כנגדם נרצה לחסן,
כמו וירוס הזיקה או האבולה ו- HIV ואחרים,
כל האנטיגנים המועמדים,
כל האדג'וונטים המועמדים,
כל האוכלוסיות השונות,
זה בלתי אפשרי לבצע ניסוים קלינים נרחבים בשלב III
לכל קומבינציה.
וכאן אנחנו חושבים שהאפשרות לבדוק חיסון מחוץ לגוף
יכולה לגרום לשינוי משמעותי בהאצת פיתוח החיסון.
ולבסוף, כל המאמץ הזה הוא כדי לגרום לתגובה חיסונית
שתגן בפני מחולל המחלה המסויים,
לגרום לנוגדנים ולתאים אחרים להגן על הגוף.
אנחנו גם משתמשים בגישה חדשנית נוספת
להביא את המדע המתקדם ביותר אל פיתוח החיסונים.
אנחנו צוללים עמוק יותר להבין איך חיסונים קיימים מגינים.
יצרנו תאגיד בין לאומי
ללמוד איך החיסון כנגד הפטיטיס B מגן על ילודים
מזיהום בהפטיטיס B.
וכדי להשיג זאת,
פיתחנו טכניקה שנקראת דגימה קטנה, ביג דאטה.
אנחנו יכולים לקחת טיפת דם קטנטנה מתינוק, לפני חיסון
ולקחת טיפת דם קטנטנה אחרי חיסון,
ואנחנו יכולים למדוד את מלאי התאים,
ואת כל הגנים והמולקולות בטיפת הדם הזו,
ואנחנו יכולים להשוות את המצב אחרי החיסון
למצב לפני החיסון, באותו תינוק
ולהבין לעומק
בדיוק איך החיסון המוצלח הזה מגן,
ואנחנו יכולים לישם את הלקחים כדי לבנות את החיסון הבא.
אז הדיאגרמה הזו מדגימה איך טיפת דם קטנה
משיגה כמויות עצומות של מידע,
עשרות אלפי ניתוחים,
וכדור השיער הזה נועד להדגים את מסלולי הגנים שמופעלים
ואת המסלולים המולקולריים שמופעלים.
אז צפויות עוד תגליות רבות במדע המרתק הזה.
אז אנחנו משתפים פעולה עם מדענים סביב העולם
כדי לשלב את כל הטכנולוגיה החדשה הזו, לרענן את פיתוח החיסונים
ברשת של חיסונים מדוייקים.
אנחנו עומדים לקדם את החיסונים המותאמים אישית
לאוכלוסיות פגיעות סביב העולם.
הצוות שלנו כולל מדענים, מומחים טכניים ורופאים.
אנחנו מפתחים חיסונים נגד מחלות מדבקות
כמו שעלת,
יש לנו חיסון נגד שעלת,
אבל הוא דורש כמה מנות,
והחסינות הולכת ויורדת.
אנחנו רוצים לפתח חיסון שעלת במנה יחידה
אנחנו עובדים על חיסון כנגד נגיף נשימתי סינציאלי אנושי,
הגורם מספר אחד לאישפוז תינוקות בארצות הברית.
חיסון טוב יותר נגד שפעת,
וכמובן נגד HIV.
אנחנו בודקים גם חיסונים נגד סרטן, אלרגיות,
ומעניין -- נגד מינון יתר של אופיואידים.
אז זה המסר שלי לסיום:
חיסונים מגינים עליכם ועל יקיריכם
ועל האנשים סביבכם.
לא רק שהם מגינים עליכם מזיהומים,
הם מונעים מכם להפיץ אותם לאחרים.
לכו להתחסן.
קידמה מדעית היא שבירה ואנחנו יכולים לאבד אותה.
אנחנו חייבים לטפח שיח ציבורי מדוייק ומכבד.
ולסיום, אנחנו עומדים בפני התפתחויות גדולות,
עידן חדש של חיסונים.
אנחנו רק מגרדים את פני השטח של מה שאפשר להשיג.
אנא תמכו במחקר הזה.
תודה לכם.
(מחיאות כפיים)