Cum prinde un melc de mare un pește?
Adică e un melc, deci e lent,
și peștele e rapid.
Și totuși, asta se întâmplă.
Ascuns în nisip, e un melc-con.
Și chestia aia portocalie pe care o vedeți e ca un fel de limbă.
O numim trompă.
O folosește ca să urmărească și să subjuge peștele lipsit de suspiciuni.
În această interacțiune prădător-pradă,
aceștia cu siguranță nu sunt varietăți de melci de grădină.
Aceștia sunt asasinii mării.
Și arma aleasă de ei e veninul.
Venin, ca veninul șerpilor veninoși și al scorpionilor.
Acești melci de mare își folosesc veninul pentru a subjuga pești, viermi
și alți melci.
Și veninul acestor melci
nu e doar un singur lucru
e de fapt un amestec de molecule toxice,
ambalate și livrate printr-un dinte fals numit radulă.
Vă puteți gândi la radulă ca la niște ace subcutanate.
Nu trebuie să vă îngrijorați,
acești melci au obiceiuri bune legate de ace,
căci fiecare radulă e folosită o singură dată.
Din propriile voastre cunoștințe despre organisme veninoase
și filmul șocant cu prinderea peștelui, pe care tocmai vi l-am arătat,
ați putea crede că veninul e periculos și face doar rău.
Ei bine, și da și nu.
O formă mai corectă de a percepe veninul
e să vă gândiți la el ca fiind atât un ticălos cât și un erou.
În laboratorul meu, studiem evoluția veninului din acești melci de mare
ca pe o putere a binelui.
Pare incredibil,
sau poate a fals medicament minune,
dar, de fapt,
câtă vreme sunt implicați șerpii, produsul e foarte bun.
Un motiv pentru care produsul din venin e de succes,
e pentru că transformă o armă de război fizică într-una biochimică.
Unde de obicei interacțiunea prădător-pradă e una de forță brută,
veninul o reduce la nivel molecular.
Și nu dimensiunile sunt importante,
ci amestecul arsenalului tău de venin.
Chimia toxinelor din arsenalul tău
e ceea ce îi va da putere lui David să-l înfrângă pe Goliat.
Și în scenariul nostru, melcul e în mod clar David.
O altă caracteristică ce face veninul atât de reușit,
e faptul că toxinele lucrează cu precizia unui bisturiu.
Și astfel, aceste toxine,
atacă punctele forte care ajută un organism să funcționeze.
Deci țintesc sângele, creierul și membranele.
Fie că e venin de melc sau de șarpe,
fiecare are componente care pot face lucruri,
cum ar fi să provoace coagularea sângelui,
și îl numim „hemotoxic".
Sau fac ca neuronii din creierele voastre să funcționeze anormal,
și îl numim „neurotoxic".
Sau au toxine care vor crea găuri în membranele celulelor voastre,
făcând ca acestea să se rupă, și practic să explodeze,
și îl numim „citotoxic".
Explozie celulară, oameni buni.
Dacă nici asta nu e atotputernică și de actualitate,
nimic nu e.
Să vă spun puțin despre mine
și de ce sunt atât de obsedată de venin.
Am crescut în New York
cu acces forțat la Muzeul de Istorie Naturală.
Am spus „acces forțat”
pentru că vin dintr-o familie cu cinci copii
și părinții mei au folosit muzeele ca pe o formă de îngrijire a copiilor.
Erau două reguli.
Nu pierde pe nimeni și întâlnește-i pe mama și pe tata
la elefanții africani la 17:30, când se închide muzeul.
Acele zile, lipsite total de supraveghere, fugind pe holurile muzeului,
erau pline de aventură și explorare.
Și așa mă simt când studiez veninul.
E o aventură științifică.
Studiem cu îndrăzneală această entitate care conectează natura și omenirea.
Un alt motiv pentru care sunt obsedată de venin
este dualitatea sa.
Când injectezi componentele veninului într-un organism,
pot ucide sau pot vindeca.
La nivel molecular, se pot întâmpla diverse lucruri.
Ați văzut unul – paralizarea peștelui.
Aceasta s-a întâmplat pentru că toxinele din venin
au atacat felul în care celulele peștelui comunicau între ele,
împiedicându-l să înoate.
Există alte lucruri pe care aș dori să le atac cu venin?
Cu siguranță!
Și unul dintre ele este cancerul.
Tumorile canceroase sunt celule.
Și ca toate celulele,
comunică între ele și cu mediul lor înconjurător.
Așa că am vrea să găsim componente ale veninului
care sunt foarte bune în perturbarea modului în care comunică celulele tumorale
similare felului în care veninul a întrerupt comunicarea celulelor peștelui
și peștele nu a putut să se îndepărteze înotând.
În laborator, studiem cancerul ca pe o canalopatie.
Asta înseamnă că, pe scurt, căutăm componente ale veninului
care să țintească canalele exprimate excesiv în celulele tumorale
față de celulele sănătoase.
Cancerul asupra căruia suntem mai concentrați acum
este cancerul hepatic.
Și asta pentru că începând cu anii '80
s-a dublat rata de deces din cauza cancerului hepatic,
și e o amenințare crescândă în SUA.
Într-un test în care am avut celule canceroase cervicale,
de prostată, hepatice și neuroblastom,
am găsit un compus de la melcul terebrid
care pare că atacă celulele canceroase hepatice
și doar pe acestea, și niciuna dintre celelalte incluse în test.
Și apoi, când am luat acest compus și l-am injectat unor șoareci modificați
să aibă cancer hepatic identic cu cel uman,
a inhibat semnificativ creșterea tumorilor.
Încă nu știm sigur cum funcționează,
dar încă cercetăm mecanismul
și cum putem face acest compus mai eficient,
deci nu vă grăbiți la farmacie să cereți un tratament terapeutic
al cancerului hepatic pe bază de melc ucigaș.
Nu încă.
Practic, ceea ce credem că se întâmplă
e că compusul blochează un anumit canal,
împiedicând transmiterea unei anumite substanțe chimice
care permite tumorilor să se multiplice și să atragă sânge către ele.
Ceea ce facem în studiul componentelor veninului
pentru a găsi tratamente pentru boli și tulburări umane nu e nou,
e ceea ce se numește descoperire de medicamente naturale
și există de secole și în culturi din toată lumea.
Veninurile nu ne dau doar compuși noi revoluționari,
ci și noi moduri de a gândi
cum să tratăm bolile și tulburările umane.
Și vă voi da trei exemple.
Primul e de la un melc ucigaș, evident.
Primul medicament de la acești melci care e pe piață
se numește Ziconotide sau Prialt,
și e folosit la tratarea durerii cronice la pacienți cu HIV și cancer.
Prialt e un tratament pentru durere care nu creează dependență.
Trei cuvinte magice când vă gândiți la cum tratăm durerea acum.
Folosim lucruri care au un preț uriaș de dependență.
Gândiți-vă la morfină
sau la oricare dintre opioidele voastre favorite.
Melcii ne-au arătat o cale de a trata durerea fără dependență,
ceea ce e fantastic.
Următorul exemplu vine de la vipera vârf de lance aurie din Brazilia.
De la acești șerpi am derivat un compus numit Captopril.
Captopril e folosit la tratarea hipertensiunii arteriale
și e un medicament revoluționar.
Dar nu numai în sine,
ci și pentru că a avansat o întreagă categorie de medicamente,
denumite inhibitori ai enzimei de conversie a angiotensinei,
care sunt prescriși cel mai des în hipertensiune și insuficiența cardiacă.
Ultimul exemplu e de la șopârlele Heloderma.
Și e un exemplu incitant de înțelegere a ecologiei acestor organisme,
și îmbinarea lor cu descoperirea unor medicamente eficiente.
Și șopârlele Heloderma suferă de hiperfagie.
Când mușcă dintr-o bucată mare de mâncare,
eliberează substanțe în veninul lor care le reduc glucoza din sânge.
Deci care credeți că e medicamentul pe care l-am găsit la șopârlele Heloderma?
Un compus care e folosit la scăderea glicemiei
pacienților cu diabet.
Acestea sunt trei exemple minunate,
dar suntem abia la început.
Sunt atât de multe veninuri de studiat.
De fapt, credem că 15% din toate animalele planetei
sunt veninoase.
Și cred că e o estimare redusă,
ținând cont de faptul că nu am studiat toate animalele planetei.
Dar natura pare să fi găsit ceva care îi place
și l-a repetat din nou și din nou,
ducând la varietatea de animale din jurul nostru
și peste tot în pomul vieții.
Așadar fie că vorbim despre favoriții mei, melcii ucigași,
sau meduze sau larvele fluturilor și moliilor,
sau ornitorincul sau lorisul lent,
fie în apă, pe uscat sau în aer,
cu siguranță întâlniți creaturi veninoase.
Vă amintiți când v-am spus
că veninul poate fi atât un erou cât și un ticălos,
și v-ați îndoit de mine?
Suntem într-o cursă de valorificare a acestor beneficii ale veninului
înainte de a pierde majoritatea animalelor de pe planeta noastră.
E un proces holistic.
Nu poți avea tratamente terapeutice fără a avea animalele.
Și nu poți avea animalele
fără a avea ecosistemele lor.
Deci pentru mine și melci
asta înseamnă că trebuie să salvăm oceanele.
Și pentru că animalele veninoase sunt peste tot,
de fapt, trebuie să salvăm planeta.
Așa că, dacă nu o faceți pentru voi,
faceți-o pentru animalele veninoase.
Și cine știe,
într-o zi, veninul melcilor ar putea să vă salveze viața.
Vă mulțumesc!