Jsem vystudovaným meteorologem,
mám bakalářský, magisterský a doktorský titul
z fyzikální meteorologie, mám to na vizitce.
Vždy se mne ptají na stejné čtyři otázky. Vždy.
Toto je předpověď, která se mi vždy vyplní.
(Smích)
A ty otázky jsou:
„Marshalle, na kterém jsi kanálu?“
(Smích)
„Dr. Shepherde, jaké bude zítra počasí?“
(Smích)
A tuto miluji:
„Moje dcera se bude v září vdávat, obřad bude venku.“
„Bude pršet?“
(Smích)
Nežertuji, opravdu takové dostávám.
Neznám odpovědi; věda tu nepomůže.
Ale nejčastěji se mě dnes ptají:
„Dr. Shepherde, věříte na klimatické změny?“
„Věříte na globální oteplování?“
Po takové otázce se vždy musím posbírat.
Protože je to špatně položená otázka:
Věda není založena na víře.
Můj 10letý syn věří na zubní vílu.
A musí s tím přestat, protože mě to rychle obírá o dolary.
(Smích)
Ale on věří na zubní vílu.
Zamyslete se nad tímhle...
Budova Bank of America, tady, v Atlantě.
Nikdy neslyšíte nikoho říci:
„Věříš, že když vyjdeš na střechu té budovy
a hodíš z ní míč, tak spadne?“
To neuslyšíte, protože gravitaci znají všichni.
Takže, proč neslyšíme otázku:
„Věříš na gravitaci?“
Ale slyšíme často:
„Věříš na globální oteplování?“
Zvažte tato fakta:
Americká asociace pro pokrok vědy, AAAS,
jedna z předních vědeckých organizací,
se ptala vědců a veřejnosti na různá témata.
Například:
GMO rostliny, pokusy na zvířatech, lidská evoluce.
A podívejte se, co o nich řekli vědci,
kteří ta témata studují, zde červená,
versus veřejnost, zde šedá.
Jak jsme se sem dostali?
Jak se to stalo,
že názory vědců a veřejnosti jsou si natolik vzdálené?
No, přejdu k tomu, čím se sám zabývám:
klimatické změny.
87 % vědců věří,
že lidé přispívají ke změně klimatu.
Ale pouze 50 % veřejnosti?!
Jak k tomu došlo?
Otázka je nasnadě:
Co formuje vnímání vědeckých poznatků?
Je to zajímavá otázka
a už dlouho o ní přemýšlím.
Myslím, že to, jak veřejnost vnímá vědu,
formují různá přesvědčení a předsudky.
Víry a předsudky.
Dejte mi chvilku.
Chci vám totiž říci o třech komponentech:
Konfirmační zkreslení, Dunning-Krugerův efekt
a kognitivní disonance.
Zní to jako velké, nóbl akademické pojmy. I jsou takové.
Ale když je popíšu, uvědomíte si:
„Ahá, to znám! Dokonce znám někoho, kdo to dělá.“
Konfirmační zkreslení.
Nacházení důkazů, které podporují to, čemu věříme.
Asi všichni to občas děláme.
Podívejte se na tohle.
Jsem na Twitteru.
A když sněží,
často dostanu tento tweet:
(Smích)
„Hej, Dr. Shepherde, mám na dvoře půl metru globálního oteplování;
o čem to mluvíte, jaké klimatické změny?“
Takový tweet dostávám skutečně často.
Je to srandovní a taky že se zasměju.
Ale je to vědecky tak zásadně chybné!
Protože to ukazuje,
že autor nerozumí
rozdílu mezi počasím a klimatem.
Často říkám, že počasí je vaše nálada
a klima je váš temperament.
Popřemýšlejte o tom.
Počasí je vaše nálada, klima je váš temperament.
Vaše dnešní nálada mi neřekne nic o vašem temperamentu,
a chladný den mi neřekne nic o změně klimatu,
stejně jako ani horký den.
Dunning-Krugerův efekt.
Přišli s ním dva vědci z Cornellu.
Pokud si o tom vyhledáte vědecký článek,
uvidíte hodně nóbl terminologie:
Je to iluzorní komplex nadřazenosti ohledně znalostí.
Zkrátka, lidé si myslí, že vědí víc, než opravdu vědí.
Nebo podceňují, kolik toho nevědí.
A pak je tu kognitivní disonance.
Ta je zajímavá.
Nedávno byly Hromnice, že?
Není lepší definice kognitivní disonance, než když se mě
inteligentní lidé ptají, zda je svišťova předpověď správná.
(Smích)
Ale pokaždé se mě zeptají.
(Smích)
A taky slýchám o farmářově kalendáři.
Vyrostli jsme na farmářově kalendáři, lidé ho znají.
Problém je, že jen 37 % jeho předpovědí je správných,
podle studií na Univerzitě Penn State.
Ale žijeme v éře vědy,
kdy skutečně víme jak předpovídat počasí.
Věřte či ne (vím, že někteří z vás si říkají: „No, jistě!“),
ale naše předpovědi jsou správné alespoň na 90 %.
Vy však máte tendenci pamatovat si občasné chyby.
(Smích)
Konfirmační zkreslení, Dunning-Krugerův efekt a kognitivní disonance.
Myslím si, že ty formují předsudky a dojmy lidí o vědě.
Ale pak jsou tu gramotnost a nesprávné informace,
i ty nás omezují.
Během období hurikánů v 2017
musela média dokonce pověřit reportéry
aby vyvrátili falešné předpovědí počasí.
To je doba, ve které žijeme.
Na sociálních sítích se s tím potýkám pořád.
Někdo tweetne předpověď,
toto je o hurikánu Irma, ale problémem bylo,
že nebyla z hurikánového centra.
Ale lidé to sdíleli a byl z toho virál.
A přitom to vůbec nepřišlo z Národního hurikánového centra.
12 let své kariéry jsem dělal v NASA,
než jsem přešel na University of Georgia,
a předsedal jsem Poradnímu výboru věd o Zemi.
Minulý týden jsem tam byl,
a viděl pár velmi zajímavých věcí.
Zde je model NASA a vědecká data ze satelitu
o období hurikánů roku 2017.
Vidíte tam hurikán Harvey?
Podívejte na všechen ten prach přicházející z Afriky
a požáry na severozápadě USA a západě Kanady.
Zde přichází hurikán Irma.
Toto mě fascinuje.
Ale přiznávám, já jsem zatížený na počasí.
Důležité je, že to ukazuje, že máme technologii
nejen na pozorování počasí a klimatického systému,
ale i na jejich předpovídání.
Máme vědecké poznatky,
tady nepotřebujeme dojmy a předsudky,
o kterých jsem mluvil.
Máme znalosti.
Ale pomyslete na toto:
Toto je Huston, v Texasu, po hurikánu Harvey.
Pravidelně přispívám do časopisu Forbes
a týden před tím, než ten hurikán zasáhl pevninu,
jsem napsal, že zřejmě naprší něco přes metru srážek.
Napsal jsem to týden předem.
Ale když mluvíte s lidmi v Houstonu, říkají:
„Neměli jsme tušení, že to bude tak zlé.“
A já jen...
(Povzdech)
(Smích)
Týden před tím.
Ale ...
Já vím, je to zábavné, ale ve skutečnosti
máme všichni problém vnímat něco mimo naši zkušenost.
Lidé v Houstonu jsou zvyklí na častý déšť,
běžně jsou tam záplavy.
Ale nikdy nezažili něco takového.
V Houstonu padne asi 86 cm srážek za celý rok.
Najednou přišlo 1,3 metru za tři dny.
Je to anomálie, je to mimo normální stav.
Takže víry, předsudky, negramotnost a falešné informace.
Jak překročit své stíny, co pokřivují naše vnímání?
Nemusíme ani jít do Houstonu, stačí vidět, co je docela blízko.
(Smích)
Vzpomínáte na „Snowpocalypse“?
(Smích)
„Snowmageddon“?
Na „Snowzillu“?
Ať už tomu chcete říkat, jakkoli.
Celých těch 5 centimetrů.
(Smích)
5 centimetrů sněhu Atlantu odrovnalo.
(Smích)
Ale bylo vydáno upozornění na sněhovou bouři,
a varovali jsme před zimním počasím,
co mnozí vnímali jako snížení rizika:
„Ó, to nebude tak zlé!“
Dojem tedy byl, že to nebude až tak špatné,
jenže šlo vskutku o vyšší rizika.
Zhoršovalo se to, jak přicházely nové modely,
To je příklad toho, kdy jsme uvězněni svým stínem.
Otázkou tedy je,
jak si rozšíříme svůj obzor.
Plocha kruhu je pí krát r na druhou.
Zvětšíme obzor, zvětšíme plochu.
Jak zvětšit obzor porozumění vědě?
Zde jsou mé nápady.
Sepište si své předsudky.
A vyzývám vás všechny, abyste to udělali.
Vezměte si soupis svých předsudků.
Kde vznikly?
Vaše výchova, politická perspektiva, víra...
- co formuje vaše předsudky?
Potom zhodnoťte své zdroje:
Odkud máte informace o vědě?
Co čtete, co posloucháte,
abyste se dozvěděli o vědě?
A pak je důležité o tom otevřeně mluvit:
Mluvte o tom, jak zhodnocujete své předsudky a své zdroje.
Poslechněte si tento 40vteřinový klip
jednoho ze špičkových televizních meteorologů USA,
Grega Fishela, z Raleigh v Durhamu.
V té oblasti je vysoce uznávaný.
Ale byl klimatoskeptikem.
Poslechněte si, co říká o svých názorech:
Greg Fishel: Mou chybou bylo,
a uvědomil jsem si to teprve nedávno,
že jsem hledal pouze informace,
které podporovaly to, co jsem si už myslel,
a nezajímal jsem se o nic rozporného.
Jednou jsem se takhle vzbudil
s touto otázkou v mysli:
„Gregu, nejsi obětí konfirmačního zkreslení?“
„Nehledáš pouze informace podporující to, co si už myslíš?“
A jak jsem se snažil být k sobě upřímný,
uznal jsem, že se to děje.
A tak, čím více jsem mluvil s vědci
a četl vědeckou literaturu
a snažil se chovat, jak mě to naučili
na Penn State, kde jsem studoval,
tím těžší pro mě bylo argumentovat,
že nemáme alespoň nějaký vliv.
Možná zůstává pochybnost o tom, jak velký,
ale tvrdit že „žádný“ by bylo nezodpovědné
ode mě jako vědce či osoby.
JMS: Greg Fishel právě hovořil o rozšíření svého obzoru,
o pochopení vědy.
A když si rozšiřujeme obzor,
není to o vylepšování budoucnosti,
ale o záchraně života, jak ho známe.
Takže naše rozšiřování obzorů v pochopení vědy
je klíčové pro Athény v Georgii, Atlantu v Georgii,
pro stát Georgia a pro celý svět.
Takže rozšiřte si svůj obzor.
Děkuji.
(Potlesk)