Sveicināti šajā lekcijā! Šodien runāšu par ko brīnumainu, kas tagad maina pasauli.
Daudzas dzīves maina tas, ko mēs saucam par startēšanu, kas palīdz spert pirmo
soli, lai tā nebūtu vairs tikai mācība, bet mēs to reāli darām.
Piemēram, mēs esam mācījušies par dziedināšanu, bet mums ir arī
jārīkojas saskaņā ar Vārdu, ne tikai jāklausās, bet jādara.
Un Dievs ir parādījis, kā iekustināt cilvēkus, lai viņi sāktu
rīkoties saskaņā ar Vārdu. Un tas izmaina daudzas dzīves.
Runājot par ticību, ir jāsaprot, ka ticība ir kā muskulis, kas aug, tikai to lietojot
Ja vēlies stipru ticību, tev ir jālieto tā ticība, kas tev ir, tā ir jātrenē un
jālieto, jo tad tā augs.
Priecājos līdzdalīt jums šo mācību un beigās došu praktiskus padomus
par startēšanu. Šī lekcija var mainīt jūsu un daudzu citu dzīves. Lai Dievs svētī!
Priecājos jūs redzēt Pionieru skolas 6. lekcijā no 20.
Man ir prieks līdzdalīt to, ko tūlīt jums stāstīšu. Tas ir jaudīgākais instruments,
kādu jebkad māceklībā esmu redzējis,
kas aizdedzina cilvēkus un nes atmodu. Esmu redzējis, kā tas maina daudzu
cilvēku dzīves, un tas, ko līdzdalīšu, arvien vairāk izplatās.
Šobrīd tas izplatās Holandē, Somijā
Zviedrijā, daudz kas šobrīd notiek Dānijā un citās valstīs.
Kad redzēju, ka tik daudzi apmeklē Pionieru skolu, es nodomāju, ja
cilvēki uztvers to, ko tagad teikšu, tas mainīs pasauli.
Jo tas ir ārkārtīgi spēcīgs instruments.
Ar to var mainīt dzīvi un ar to var mainīt pilsētas, un vārds, par kuru es runāšu,
par ko mācīšu, ir startēšana jeb iedarbināšana. Kas tad ir startēšana?
Startēšana ir vārds, ko es un mani draugi šeit Dānijā bieži lietojam, tagad arī citi
no Dānijas, Zviedrijas un Holandes, kad kontaktējas ar mani, viņi bieži saka:
Hei, vakar mēs startējām 4 vai 5 cilvēkus.
Rīt es kādu startēšu...
Kad viņi saka, ka kādu startēs, es zinu, par ko ir runa.
Un pēc šīs lekcijas arī jūs zināsiet, kas ir startēšana. Tātad es runāšu par
startēšanu un parādīšu, cik tas ir brīnišķīgs instruments, kas maina dzīvi.
Pirms daudziem gadiem man bija mopēds ar starteri, un, lai to iedarbinātu, es
ķēros pie ātruma regulētāja un startera un iedarbināju mopēdu, lai varētu braukt.
Arī kristīgajā dzīvē mums ir vajadzīga šāda iedarbināšana. Vārdu startēšana
mēs lietojam, mācot cilvēkus paklausīt Dievam, īpaši dziedinot slimos, bet
esmu startējis arī cilvēkus, lai viņi kristītu citus ar Svēto Garu, ja viņi
nevienu nekad nav kristījuši Sv. Garā, un tādēļ ir bažīgi.
Bet, startējot viņus un parādot, kā to darīt un darot to kopā ar viņiem, viņi to
apgūst, un reiz startēti, viņi var to darīt arī vieni.
Daudzos manos video thelastreformation.com jūs varat redzēt, kā mēs kristiešus, kas
nekad nav dziedinājuši slimos, vedam ielās un startējam viņus.
Un tas ir ļoti vienkārši, mēs sakām: "Nāc, seko man" un mēs ejam, atrodam kādu slimu
un sakām: "Uzliec viņiem rokas un lūdz" un to izdarījuši un pirmo reizi piedzīvojuši,
ka cilvēks caur viņu lūgšanu tiek dziedināts, viņos kaut kas notiek.
Tas ir kā nupat iedarbināts motors, kad viss, ko viņi ir lasījuši un dzirdējuši,
kļūst par ko vairāk nekā tikai teoloģija. Tas kļūst dzīvs.
Jēzus neatnāca ar teoloģiju, Viņš atnāca ar dzīvību. Viņš neatnāca, lai iedotu mums
kādus vārdus, ko runāt un veidot no tiem doktrīnas.
Viņš atnāca ar vārdiem, lai mēs tos darītu un, kad tu to tiešām dari, tad tie kļūst
dzīvi. Pagājušoreiz, kad runāju par dziedināšanu, daudziem tas atvēra acis,
bet ja jūs nesākat darīt to, ko es mācīju, ja jūs nerīkojaties pēc Vārda,
jūs sevi pievilsiet. Jo tad iepriekšējā reizē mācītais paliks tikai teoloģija,
tās būs tikai zināšanas. Bet, kad jūs uz tā pamata rīkojaties, kad jūs
darāt pēc tā un reāli ejat laukā, uzliekat rokas slimajiem un piedzīvojat, ka viņi
caur jums tiek dziedināti... tajā brīdī tas kļūst dzīvs.
Kad jūs to pirmo reizi piedzīvojat, mēs to saucam par startēšanu.
Tad motors jūsos ir iedarbināts, un pēkšņi jūs domājat: "Oho, es gribu vairāk, vēl!"
Un tad šis motors jūsos mainīs visu jūsu dzīvi. Kad mēs startējam cilvēkus ar
dziedināšanu, tas maina visu, ne tikai dziedināšanā, jo viss pēkšņi kļūst dzīvs,
tas maina arī lūgšanu dzīvi, Bībeles lasīšanu, kā viņi meklē Dievu gavējot,
tas maina to, kā viņi sludina evaņģēliju un ka citi tiek izglābti caur viņiem.
Tāpēc tas nav tikai par dziedināšanu, bet startēšana ar to ir labs veids, lai
iedarbinātu motoru. Manos video var redzēt ka piedzīvotais pārsteidz daudzus
kristiešus, kas pirmoreiz piedzīvo to, ka kāds tiek caur viņu dziedināts... un tas
nenāk no grāmatu lasīšanas vai šī video noskatīšanās. Nē!
Vienīgais veids ir rīkoties pēc tā un to piedzīvot.
Es runāšu par startēšanu, kā tā sākās man un kā tā ir mainījusi daudzas dzīves,
kā to var lietot, lai mainītu apkārtējos, un beigās es došu praktiskus padomus,
lai jūs ietu ārā un sāktu darboties.
Kad būsiet to apguvuši, tas visu mainīs. Atceros, kad es kā jauns ticīgais ienācu
draudzē, tur kaut kā man tika uzliktas brilles un tad es domāju, ka ja vien iešu
uz sapulcēm un konferencēm... Un es augu semināros un sapulcēs, Bībeles mācībā,
bet es sēdēju un, šķiet, gaidīju, kad reiz pie manis pienāks pravietis un pateiks:
"Torben Sondergard, man ir vārds tev. Šodien tas sāks notikt tavā dzīvē. Tev
tagad ir spēks dziedināt slimos, tagad tu to vari darīt, tagad tev ir ticība, tev
tagad ir kalpošana, tagad viss aizies."
Ja godīgi, es tieši tā domāju un man šķiet, daudzi joprojām domā līdzīgi. Viņi
sēž baznīcā, klausās mācību un gaida, kad sāks notikt kaut kas pārdabisks, gaida
kaut ko pārsteidzošu, ka pravietis norādīs uz viņiem un kādu dienu viņiem vienkārši
būs ticība, un visi, par kuriem viņi lūgs, tiks dziedināti.
Es tieši tā domāju, bet nu vairs ne, jo tie ir meli.
Daudzi cilvēki sēž un kaut ko gaida, bet nav jau ko. Jēzus visu ir izdarījis,
un daudzi būs vīlušies, ja domās, ka kādu dienu viņi saņems lielu kalpošanu. Nē, tas
ir daudz praktiskāk. Es uzskatu, ka mēs mācāmies darot, un startēšana ir par to.
Tā ir pirmā soļa speršana, kad tu mācies darot. Ticība ir kā muskulis, kas aug, to
lietojot. Tā nav sēdēšana baznīcā un klausīšanās, līdz pēkšņi... tev ir liela
ticība! Nē! Kā tu iegūsti lielu ticību? Lietojot to, kas tev jau ir. Kā tu kaut ko
iemācies? To darot, un darot to daudz, tu tajā audz.
Startēšana ir pirmā soļa speršana un, kad ir sperts pirmais solis un cilvēki redz:
es to varu! - viņi var spert nākamo soli un nākamo un nākamo.
Viņi redz, ka tas aug un aug, un aug, un aug. Slimo dziedināšana - tā ir mūsu tēma
šodien. Nākamreiz runāšu par evaņģēlija sludināšanu. Taču dziedināt slimos un
sludināt evaņģēliju nav kaut kas, ko varam darīt pēc izvēles. Nē, tā ir Jēzus pavēle.
Vai tu esi Jēzus māceklis? Tad aizliedz sevi un uzņemies savu krustu. Ja esi
teicis "jā" sekošanai Jēzum, tad Viņa pavēle tev ir dziedināt slimos un sludināt
evaņģēliju. Tu vari to iemācīties.
Tas nav grūti, ja vien mācāmies veidot mācekļus tā, kā Jēzus. Mēs mācāmies darot.
Ja 2 dienas pēc Jēzus krusta nāves uz Jeruzālemi atnāktu slimnieks, viņam nebūtu
jāsaka: "Ak nē, ja vien es te būtu bijis 2 dienas ātrāk, tad es būtu dziedināts, bet
tagad Jēzus vairs nav!" Nē! Viņš nav prom, jo ir sūtījis Savu Svēto Garu, un mēs vēl
šodien esam Viņa miesa. Apustuļu darbos redzam, ka tas turpinās.
Tur lasām par pūļiem, kas nāca un visi tika dziedināti tāpat kā Jēzus laikā.
Vienīgā atšķirība starp Mateja 9:35 un Apustuļu darbiem 5:16 ir tā, ka Jēzus
bija fiziski uz zemes, bet otrā gadījumā caur Svēto Garu tevī un manī. Jēzus nav
mainījies, Viņš ir tas pats šodien arī pēc 2000 gadiem. Bet mūsu problēma ir, ka lai
gan viss ir tik skaidrs, ko mēs esam pār- runājuši un mēs zinām, ka esam aicināti to
darīt, ir vēl teoloģija, reliģija un tradīcijas, kas to visu padara bezspēcīgu.
Ka ne visiem ir dziedināšanas dāvana, un es par to jau runāju, tāpēc nerunāšu
atkal, bet šī viena rindiņa, šī mācība ir ielavījusies draudzē, un nu ir miljoniem
Dievam neuzticamu kristiešu, kas neklausa Jēzum vienas pārprastas rindiņas dēļ.
Tik daudzi šodien, lai gan ir skaidrs, ka Jēzus aicināja Savus mācekļus to darīt
un darīt citus par mācekļiem, visam, kas kopainā ir skaidrs, pēkšņi uz mums vairs
neattiecas jo "ne visiem ir dziedināšanas dāvana" bet tā ir reliģija, kas ienākusi
draudzē. Tā mēs paņemam 1 teikumu, un nekas vairs nav savā vietā, tam nav spēka.
Un ne tikai par dziedināšanu, arī par mēlēs runāšanu, par ko vēlāk runāsim, par
kristību Svētajā Garā - par gandrīz visu, kas ir tik skaidrs Apustuļu darbos un ar
Jēzu, ko mēs padarām bezspēcīgu. Viena rindiņa saka tā, un kāda cita tā -
tas ir briesmīgi. Mums ir jānoņem brilles un jāsaskata kopaina. Kāds man atrakstīja
epastu: "Sveiks, Torben! Paldies par lekcijām. Tās skatās visa mūsu draudze
svētdienās, bet pēc 5. lekcijas bija ilgs klusums. Cilvēki bija šokā "Kā tā?"
Bija tiešām daudz vielas un daudz ko pār- runāt un jautāt Dievam." - Man tas patīk.
"Bet, man ir 2 jautājumi. Vai visi, par kuriem esat lūdzis, ir kļuvuši veseli?"
Mana atbilde ir "nē, vēl ne, jo es vēl mācos, bet arvien vairāk tiek dziedināti,
jā, esmu lūdzis par daudziem, kas nav dziedināti, bet te es gribu kaut ko teikt.
Pāvils Korintiešiem saka: "Sekojiet man tāpat kā es Kristum." Un tagad es teikšu
to pašu jums - sekojiet man tāpat kā es Kristum.
Tas nozīmē, ka tur, kur es savā dzīvē sekoju Kristum, tur sekojiet man, bet kur
es nesekoju Kristum, tur nesekojiet man. Varat vienkārši man pajautāt: "Vai tu to
esi darījis?" Ja ne, tad ne. Tomēr ne man jums ir jāseko, bet Kristum. Arī es
nesekoju cilvēkiem, bet Kristum. Es skatos uz Viņu un, kad kļūdos vai neesmu
nobriedis, neuztveriet to kā attaisnojumu. Jo ne jau man jums jāseko, bet Kristum.
Sekojiet man tikai tur, kur es sekoju Kristum. Šajā lekcijā došu arī praktiskus
padomus, un daudziem tas ir spert pirmo soli un lūgt par slimajiem.
Un katrs var sākt ar vienkāršu līmeni, un es došu šādu praktisku padomu,
piemēram, es neiesaku sākt lūgt par smagām slimībām, sāc lietot ticības muskuļus,
sāc ar ar to, ko tu vari pacelt. Tas ir labs padoms daudziem sākumā,
bet, ja tu esi pilns ticības, lai manis teiktais tevi neierobežo, jo tas ir tikai
padoms, lai palīdzētu cilvēkiem, un tad mēs sasniedzam kādu līmeni, un mēs augam
un es augu, un to var redzēt manos video. Tāpēc, ja es saku:
"Sāc ar mazu slimību, sāc ar to, uz ko tev ir ticība", tad lai tas neierobežo
tevi, jo ja tev ir ticība jau uzreiz iet uz slimnīcu un lūgt par slimajiem, dari to
Jo tas izskatīsies vairāk pēc tā, ko darīja Jēzus. Gribu teikt, jā, daudzi, par kuriem
esmu lūdzis, nav dziedināti. Tādu ir bijis daudz, bet es mācos darot, un tagad arvien
mazāk ir tādu, kas netiek uzreiz dziedinā- ti, un esmu mācījies neatlaidību, jo ar to
nāk rezultāti. Tāpēc es nesaku, ka cilvēki netiek dziedināti, jo turpinot kaut kas
notiek, bet par to vēlāk. Cits jautājums ir šāds:
"Kāpēc tu ej meklēt slimos uz ielām un veikalos, ja daudziem slimnīcā ir ļoti
vajadzīga dziedināšana?" Es varu teikt arī tā, ka daudz slimo ir draudzēs, un tam tā
nav jābūt, bet tā ir. Kāpēc uz ielas? Tur ir lielāka brīvība. Un man tas ir svarīgi.
Ja es esmu tirdzniecības centrā un pienāk apsargs un saka: "Šeit to nedrīkst darīt",
es to nedarīšu. Jo es nevaru lūgt par cilvēkiem un skatīties pār plecu, vai kāds
nenovēro un nenāk pie manis un nesaka kaut ko.
Tādēļ Dānijā es bieži neeju uz slimnīcām, jo nav atļauts to darīt.
Esmu bijis slimnīcā un lūdzis par slim- niekiem. Bet domāju, ka ir labi gūt labu
pieredzi, tāpēc es darbojos ielās, jo tas kaut kā palīdz pieaugt ticībā, un par to
ir startēšana. Bet es esmu bijis slimnīcā. Pieņemsim, ka kāds jau no pirmās dienas
dodas uz slimnīcu, jo viņam nav tādu baiļu kādas ir man, un atcerieties sekot man tik
cik es sekoju Kristum, bet es vēl cīnos ar bailēm. Es augu un kļūstu brīvs, bet man
ir pagātne un daudz tradīciju, no kurām ir jātiek vaļā, un Dievs man palīdz.
Notiek daudz kas jauns, un runājot par māceklību, es vienmēr cenšos dot visu tajā
jomā, kur es līdzinos Kristum. Kur vēl cīnos ar bailēm, es nedodu to citiem.
Ja tev ir ticība, dari to. Es tikai aicinu uz izaugsmi, bet tev nav jāaug tikpat lēni
dziedināšanā kā man, tu drīksti eksplodēt un pavisam ātri kļūt kā Jēzus.
Tāpēc lai jūs neierobežo tas, ko es stāstu šajā lekcijā, kad dodu praktiskus padomus
jo es cenšos nolaisties līdz tam līmenim, kurā strādāt ar cilvēkiem un apmācīt,
bet lai tevi tas neierobežo. Ceru, ka ir skaidrs.
Saņēmu vēl kādu epastu un gribu mazliet pastāstīt par to, pirms turpinām par
startēšanu. Kāds man rakstīja: "Šalom, Tom! Paldies par tavu mācību. Skatoties to
es daudz raudāju. Biju gadiem pēc tā ilgojies. Man ir jautājums par Jēkaba 5:16
un viņš jautāja par nepiedošanu, jo tā atver durvis grēkam un slimībām, un es tam
ticu, bet izskatās, ka Jēkaba 5:16 saka: vispirms ir jāpiedod, lai varētu saņemt
dziedināšanu. Tāds bija viņa jautājums. Kāds cits rakstīja: "Torben, šīs lekcijas
ir brīnišķīgas, un es esmu aizdedzies par Dievu. Paldies tev. Vēlos kontekstu
tam, ko tu mācīji par dziedināšanu. Jēkaba 5:14 ir pants, kuru draudzē lieto,
sakot, ka ne visi var dziedināt - tu neesi tajā pozīcijā, lai dziedinātu citus un tev
nav atbilstošas pieredzes." Tās ir divas vēstules par Jēkaba 5:16
un mēs to aplūkosim, šo pēdējo lietu, ko viņš minēja: "Tu neatbilsti prasībām,
lai dziedinātu citus un tev nav vajadzīgās pieredzes." Padomāsim par to - tu nevari
dziedināt, jo tev nav pieredzes - tas ir tik ārprātīgi stulbi. Tas ir tāpat kā, ja tu
gribētu kādu kristīt, bet es teiktu: "Nē, tu nevari kristīt šo cilvēku, jo tu vēl
nekad nevienu neesi kristījis."
Tas ir tas pats, kas teikt, ka tu nevari kristīt, jo neesi to nekad darījis.
Bet kā tad lai es sāku kristīt, ja man vispirms ir jābūt kādu kristījušam?
Tāpēc nevar teikt, ka to nevar darīt, jo tev nav pietiekamas pieredzes. Kad tad
es to iegūšu, ja es to nevaru darīt? Jūs redzat - tas ir neprātīgi! Lasot Jēkaba 5
ar reliģiskām brillēm virsū, cilvēki bieži saka: "Ja kāds starp jums ir nevesels,
lai viņš ataicina draudzes vecajus, un tie lai lūdz Dievu par viņu,
to svaidīdami ar eļļu Tā Kunga Vārdā. Un ticīga lūgšana izglābs slimo, un Tas Kungs
viņu uzcels. Un, ja viņš grēkus būtu darījis, viņam tiks piedots. Izsūdziet
cits citam savus grēkus un aizlūdziet cits par citu, ka topat dziedināti."
Lūk, ko saka brilles: "Ja kāds ir slims, tad lūgt var draudzes vecaji, ne visi,
bet draudzes vecaji. Un viņiem jāiet pie slimnieka un viņi ir ļoti svēti -
ar eļļu un lūgšanām - īpaša lūgšana par slimo, un viņš tiks dziedināts.
Un slimi viņi ir tāpēc, ka viņu dzīvē ir grēks, un lai tiktu dziedināti, vispirms
ir jālūdz piedošana par grēkiem, tātad pirms vecaji var lūgt, vispirms ir jālūdz
piedošana, tad vecaji var lūgt un viņš tiks dziedināts. Tā saka brilles. Bet ko
saka Jēzus? Vai Jēzus teica, ka tikai vecajs var lūgt par citiem? Nē. Vai mēs
redzam Jēzus dzīvē un citur Bībelē, ka tu nevari kļūt vesels, ja tev ir grēks?
Nē. Grēki bija visiem, par kuriem lūdza un kas tika dziedināti, un lūdza visi, tie
nebija tikai vecaji. Un kā ir ar eļļu, vai mums ir jāsvaida visus ar eļļu? Tas nav
lasāms daudzviet. Ko tad mēs darām ar Rakstu vietu, kas saka ko pretēju tam, kas
skaidri redzams Bībelē? Un es gribu teikt: ikreiz, kad Bībelē kaut kas ir ļoti
skaidrs un to rāda kopaina, bet kāds pants šķiet pretrunā ar to, tad ziniet - kopaina
rāda patiesību. Teoloģija teiks: Nē, šī ir patiesība, kopaina ir nepareiza. - Nē!
Ko tad mēs darām? Mēs lūdzam: "Dievs, atklāj man šo tekstu!" Jo šī ir patiesība
un ja kāda vieta saka ko citu. tad es kaut ko nesaprotu.
Tikai pirms trīs dienām es saņēmu atklāsmi O! Es biju tādā sajūsmā, Svētais Gars ir
absolūti labākais skolotājs pasaulē. Viņš mums māca patiesību, un patiesība atbrīvo.
Kad man uzdeva šo jautājumu, es līdz galam nesapratu Jēkaba 5, bet pirms 3 dienām es
sēdēju ar Bībeli rokās un teicu: "Dievs, es zinu, ka šī ir patiesība, bet nesaprotu
šos pantus. Atver manas acis, palīdzi man saprast, ko šis pants saka." Un Dievs mani
mācīja, pēkšņi Svētais Gars nāca un es ieraudzīju patiesību, un tas bija super!
Vai esat gatavi noņemt reliģijas brilles un to dzirdēt? Šis ir piemērs tam, kā
reliģija var nokaut cilvēkus, bet, noņemot brilles, tu pēkšņi visu ieraugi skaidri.
Tātad Jēkaba 5, ir labi zināt fonu, tas palīdz. Jēkaba vēstule ir pati senākā,
tātad sarakstīta draudzes pirmssākumos, kad tika nogalināts Stefans un vajāšanu
dēļ ticīgie tika izkaisīti. Jēkabs raksta šo vēstuli viņiem. Tātad pati pirmā jeb
senākā vēstule no draudzes pirmssākumiem, vēstule tiem, kas ticībā vēl jauni, ļoti
praktiska. Viņš atgādina daudzas lietas, par ko Jēzus runāja Kalna svētrunā
Tā ir praktiska vēstule par ticību un darbiem, svētumu un grēku, esiet kā Dievs
un rūpējieties cits par citu. Vienkārša un praktiska vēstule jaunajiem ticīgajiem. Un
tad: "Ja kāds starp jums ir nevesels..." Starp jums - tie var nebūt paši spēcīgākie
un Gara pildītie kristieši. Nē. ""Ja kāds starp jums ir nevesels, lai viņš ataicina
draudzes vecaju" Vecajs nav stāvoklis, tas nav ordinēts cilvēks ar pozīciju. Apskatot
šeit lietoto vārdu vecajs, tas pats vārds ir stāstā par pazudušo dēlu Lūkas 15.
"Vecākais dēls" bija uz lauka un strādāja. Tas pats vārds šeit un "draudzes vecajs"
Cita vieta ir Apustuļu darbos 2:17: Jaunie redzēs parādības un vecie sapņos sapņus.
Šeit atkal ir tas pats vārds, bet, lasot "draudzes vecajs", mums ir brilles, mēs
iedomājamies stāvokli. Nē. Vecajs nozīmē lielāku pieredzi, lielāku vecumu. Taču
draudzē tam ne vienmēr ir sakars ar vecumu bieži, jā, jo vecākam var būt lielāka
pieredze un tas var nozīmēt arī briedumu. Lai par jums lūdz nobriedušie draudzē.
Un tad mēs lasām: lai svaida viņu ar eļļu.
Atcerieties, tas bija draudzes sākumā, tie bija jūdi, kas pazina svaidīšanu ar eļļu.
Eļļa palīdzēju viņu ticībai, lai saprastu, par ko tas ir. Bet ne jau eļļa dziedina.
Viņš saka: "Lai lūdz ticības lūgšanu, un lūgšana slimo dziedinās."
Tātad, vai kāds starp jums ir slims? Lai viņš aicina kādu nobriedušāku un tas lai
nāk un dziedina viņu, jo ja kāds starp jums ir slims, tad jūs vēl neesat pilnībā
nobrieduši, jūs nesaprotat, ko Jēzus pa- veica pie krusta, ja nevarat vēl dziedināt
tāpēc aiciniet kādu citu. Un pēc tam: "Iz- sūdziet cits citam savus grēkus." Tas nav
tikai slimajiem: "Izsūdziet savus grēkus". Nē. "Izsūdziet cits citam savus grēkus."
Kāpēc? Lai tiktu dziedināti? Nē. Lai sa- ņemtu grēku piedošanu, jo pēc šiem vārdiem
seko: "Daudz panāk taisna cilvēka lūgšana" un tad viņš runā par Eliju, kas bija
taisns un viņš lūdza, un Dievs deva. Tātad viņš saka, ja starp viņiem ir kāds slims,
lai ataicina citus no draudzes, kādu vecaju, kādu nobriedušāku cilvēku un lai
viņš nāk un dziedina slimo un, jā, varbūt tu esi slims tāpēc, ka dzīvo grēkā, tāpēc
nožēlo to un tu tiksi izglābts. Un viņš saka viņiem: "Izsūdziet cits citam savus
grēkus, jo Dievs ir uzticams un grib jūs šķīstīt no visas netaisnības." Jo izsūdzot
savus grēkus cits citam, viņi atkal būs taisni, jo Dievs piedos un tad viņi varēs
lūgt un cilvēki tiks dziedināti. Tātad, nē slimajam nav jāsūdz grēki lai saņemtu
dziedināšanu. Nē. Viņš netika dziedināts, jo cilvēki nespēja viņu dziedināt tāpēc,
ka viņu dzīvē bija grēks, tādēļ viņš saka: "Ataicini kādu taisno un lai viņš lūdz
ticības lūgšanu un tevi dziedina, un tad izsūdziet cits citam savus grēkus, un
un jūs varēsiett lūgt cits par citu un nebūs jāaicina draudzes vecaji, jo ikviens
var dziedināt slimos. Vai redzat? Pēkšņi jūs saprotat, un viņš pabeidz nodaļu ar:
Ja kāds atgriež grēcinieku no maldiem, tas izglābj viņa dvēseli. - Bībele nekad
stiprus, atdzimušus kristiešus, kas dzīvo ar Dievu, nesauc par grēciniekiem. Nē, mēs
esam svētie: svētajiem Korintā, svētajiem Efezā. Šeit ir lietots vārds 'grēcinieks',
jo daži no viņiem nebija taisni, tāpēc viņi nespēja dziedināt slimos. Tāpēc
vajadzēja aicinat kādu draudzes vecaju, nobriedušu cilvēku, lai viņš dziedina
slimo, un tad lūdziet piedošanu un izsū- dziet grēkus, lai saņemtu piedošanu caur
taisnīgumu, jo, izsūdzot grēkus cits citam Dievs ir uzticams un šķīsta no katra grēka
un netaisnības, un taisnā lūgšana ir spēcīga. Vai redzat? Tas ir teikts Vārdā.
Es zinu, ka esmu aizķēries pie tā, bet tas ir ļoti svarīgi. -Bet kā sākās startēšana?
Man tā sākās pirms 6 gadiem. Biju devies uz mācībām par dziedināšanu ar nosaukumu
"Dziedini slimos - tikai viena stunda" un es to lietoju "Dziedini slimos tikai vienā
stundā", jo tā bija stundu gara mācība par dziedināšanu, bet es sapratu - es to gribu
ne tikai teikt, bet parādīt! Dienu pirms man bija jāsludina, es kādam jaunietiem,
kas tikai mēnesi bija glābts, teicu: Vai tu gribētu lūgt par cilvēkiem, kas tiks
dziedināti?" - Jā. - Vai gribi to darīt? - Jā, protams. - Tad tu esi aizrunāts
uz nākamo stundu, jo es vēlos ar tevi kaut ko darīt. Tagad ir 4:52, un 5:52
mēs būsim atpakaļ. Vai esi gatavs? Aiziet, lec mašīnā! Un mēs devāmies uz pilsētu, un
tad es teicu: nāc, seko man. - Es atradu kādus neveselos un lūdzu Dievu, un viņi
tika dziedināti. - Redzēji? Tagad ir tava kārta un, atradis slimo, teicu: tagad tu!
Un viņš lūdza un cilvēks tika dziedināts. Pēc stundas mēs jau bijām atpakaļ.
Jā, liels paldies tev. - Tad es teicu, ka nevēlos, lai viņš par to kādam stāstītu,
jo gribu lai tas rīt nometnes darbnīcā visiem būtu pārsteigums.
Viņš piekrita, bet notika pavisam citādi. Viņš skrēja no telts uz telti, stāstot
visiem, kas nupat bija noticis! Tad es domāju, hm, es taču aizliedzu viņam par to
runāt, bet viņš nespēja beigt stāstīt visiem, ko sastapa, savu pieredzi,
kas ir gandrīz tas pats, ko lasām Bībelē. Pirmajiem mācekļiem aizliedza stāstīt
par Jēzu, bet viņi nespēja beigt runāt par piedzīvoto, un tāpat bija ar šo puisi.
Interesanti! Bet tad manī sākās cīņa, jo es bīstos Dievu un gribu dzīvot
pareizi. Manas reliģiskās brilles teica: Ja tas nav mīlestībā, velti, tam ir jābūt
mīlestībā, Gara vadībā, bet mani tobrīd nevadīja mīlestība.
Todien mani nevadīja gars, ja godīgi, es to darīju tikai, lai man būtu pēc tam, ko
parādīt citiem. Tas bija mans vienīgais motīvs. Ko tālāk? Es lūdzu: "Dievs
palīdzi man, Dievs, parādi, es negribu rīkoties nepareizi, es vēlos būt Tevis
vadīts. Es gribu to darīt mīlestībā, gribu to darīt pareizi." Man bija cīņa ar to,
jo tas bija tīri mehāniski... Tajā pašā vakarā es biju sapulcē un tur lūdzu, un
piecēlās slavēšanas vadītāja un teica: "Es aicinu visus piecelties un lūgt kopā
ar mani. Man ir dēls, viņa vārds ir Jeva, vai varat lūgt ar mani? Viņš nestaigā ar
Dievu", un es nodomāju: Jeva? Mēs šodien lūdzām par kādu, kuru sauca Jeva, un viņš
zināja šo draudzi! Un viņš bija ļoti atvērts. Interesanti...
Pēc tam es piegāju pie viņas un jautāju: Vai jūsu dēlu sauc Jeva? - Jā. - Vai viņam
ir problēma ar kāju? - Viņa paskatījās uz mani un teica: jā! Bet kā tu to zini?
- Viņš šodien tika dziedināts. - Viņa bija pārsteigta. Man tas bija spēcīgi, jo kad
es domāju, vai tas bija pareizi, jo mani nevadīja mīlestība, es nedzirdēju Svētā
Gara balsi, bet darīju to lai būtu liecība nākamajai dienai... bet tad es ieraudzīju
ka mūs tomēr vadīja Gars, jo mēs tovakar bijām atbilde uz viņas lūgšanu. Turklāt ne
es lūdzu par viņas dēlu, bet šis jaunais cilvēks. Un kopš tās reizes man ir daudz
liecību, ka, sākot to darīt tā, kā mēs to darām, var likties, ka tā nav mīlestība,
bet tā ne vienmēr ir sajūta, Svētā Gara vadība nav 'uhū', nē, tā ir ļoti praktiska
Ja Dievs ir licis mums to darīt, mēs to darām un to darot, mūs vada Svētais Gars,
vai to jūtam, vai ne. Un ir daudz šādu liecību. Bet es vēlos teikt par mīlestību
bez tās tu nevari neko, pat ja tu sevi sadedzinātu, tam ir nulles vērtība.
Mīlestība ir vajadzīga ne tikai, lai dziedinātu slimos. Mīlestība ir vajadzīga
visā. Mūsos izlieta mīlestība caur Svēto Garu. Vai tu esi piedzimis no augšienes?
Tad tevī ir mīlestība, tikai tā jālaiž uz āru. Kā? Ne jau sēžot baznīcā un gaidot.
Kad Jēzus redzēja ļaužu pulkus, Viņa sirds iežēlojās. Kad tu piedzīvosi šo mīlestību?
Ejot laukā, lūk, kas notiek, sākumā tu to nejūti, bet tur esot, tā tevī pieaug.
Man ir daudz liecību par to, piemēram, es biju Zviedrijā un mēs tur gājām ar dažiem
ārā. - Vai gribat tikt startēti? - Labi, iesim ārā. - Es gāju ar kādu sievieti,
lai startētu viņu, un, kad bijām ārā, kas notika? Viņa satika meiteni, kas teica:
Es esmu budiste, es neticu Jēzum, Dievam un kristietībai, bet pirms dažām dienām es
redzēju sapni, kurā eņģelis man teica, ka uz ielas es satikšu kādu kas man pastāstīs
to, ko līdz šim es neesmu dzirdējusi, un kad šis cilvēks mani uzrunās man jāklausās
jo tā ir patiesība. Mums ir daudz šādu liecību, kad esam ārā, kā DIevs mūs vada.
Bet tas nenāk, sēžot mājās un neko nedarot Nē, tas notiek tad, kad mēs to darām.
Tā startēšana sākās man, bet bija gadi, kad es to nedarīju, jo tad vēl nesapratu,
cik tas ir spēcīgi.
Tad dažus gadus vēlāk, man ir kāds draugs Dānijā, Tomijs. Viņš nekad nevienu nebija
pievedis Kristum, dziedinājis, kristījis ūdenī vai Svētajā Garā.
Mēs sakontaktējāmies un viņš tika kristīts un reāli satika Dievu, ļoti spēcīgi.
Viņš bija tikai kristīts kā zīdainis un tā viņš nokristījās, tika atbrīvots un daudz
kas notika viņa dzīvē. Kādu dienu, kad taisījos viņu apciemot, man atrakstīja
viņa sieva: "Tomijs vēlas, lai tu viņu izved ielās. Es ceru, ka tu to izdarīsi."
Es nodomāju - labi. Kad mēs ēdām un dzērām kafiju, es teicu: Tomij, iziesim ielās.
Tomijs nezināja, ka viņa sieva man bija uzrakstījusi epastu, ka Tomijs vēlas,
lai es viņu izvedu ielās. Viņi par to bija runājuši. Bet viņš nebija neko tādu teicis
viņai vienkārši bija apcinis, ka viņš visu laiku runā un neko nedara, tāpēc viņa
man atrakstīja: "Vai varēsi izvest Tomiju ielās?" Jā, labi. Un es izvedu Tomiju, lai
viņu startētu un parādītu, kā lūgt par slimiem cilvēkiem.
Es atradu kādu un teicu: tagad Tomij, lūdz tu. Kad Tomijs lūdza par pirmo
slimo, viņš tika startēts un kaut kas viņā izmainījās, jo pazuda bailes, kad viņš to
bija izmēģinājis. Viņš baidījās, kamēr
nebija spēris pirmo soli un redzējis, ka viss notiek, bet kad tas bija pamēģināts,
viņā kaut kas izmainījās, motors bija iedarbināts. Kopš tā laika pirms pusotra
gada viņš katru nedēļu lūdz par slimajiem, kas tiek dziedināti. Kopā ar sievu viņi ir
pieveduši Kristum 18 cilvēkus no nekristī- gām ģimenēm, kristījuši ūdenī, Sv. Garā un
tagad viņi dara to pašu. Daži cilvēki no Anglijas, kas tagad paši uzņem video,
pirms dažām nedēļām noskatījās šo video. Viņi bija katoļi bet tika glābti, kristīti
ūdenī, ar Svēto Garu, startēti un devās mājās. Kāds austrālis noskatījās viņa
video, atlidoja uz Dāniju, lai satiktu Tomiju, tika startēts, devās atpakaļ un dara to pašu.
Un tā, pēc Tomija startēšanas ir izglābti 18 cilvēki, un daudzi tāpat startēti.
Pirms mēneša pie viņa devās kāda dabaszinību skolotāja un tika startēta.
Pie reizes viņa arī atgriezās, kad redzēja ka tas ir kas vairāk nekā tikai teoloģija
reāli piedzīvoja Dievu un kļuva radikāla Jēzum. Viņas liecība ir Dānijas lielākajā
kristīgajā laikrakstā. Viņa startēja kādu draugu, kurš 25 gadus bija sēdējis baznīcā
un redzējis viena cilvēka pestīšanu. Bet nu jau trīs nedēļas viņš gandrīz ik dienas
lūdz par slimajiem, kas tiek dziedināti.
Un šajās 3 nēdēļās viņš ir pievedis citus Kristum. Un tas šobrīd izplatās Dānijā un
visā pasaulē. Pirms pusotra gada Last Reformation lapā var redzēt Pēteri no
Zviedrijas, kurš atbrauca uz Dāniju, tika startēts. Es gāju ar viņu, un Dievs viņā
iedarbināja tādu kā motoru. Viņš aizbrauca atpakaļ uz Zviedriju un tagad braukā pa
visu Zviedriju un startē citus. Par to raksta laikraksti un runā TV. Pēteris
ir piedzīvojis daudzu cilvēku pestīšanu. Pirms pāris dienām viņš man rakstīja, ka
viņi bija ielās, kad pilsētā notika kādi svētki, 60-70 cilvēki bija ielās 12
stundas, un četri sāka sekot Jēzum un kļuva par mācekļiem. Tas izplatās
strauji visā pasaulē. Pēteris dzīvo apbrīnojami un tagad startē cilvēkus
visā Zviedrijā, un man ir šādas liecības par cilvēkiem Zviedrijā, Somijā un Holandē
Es nupat tur biju, to var redzēt pēdējā video. Es startēju dažus, un viņi startēja
citus un tie atkal citus, un viens no cilvēkiem, kas tika startēts tikai pirms
dažām dienām, lūdza par sievieti ratiņkrēslā, kura no tā piecēlās.
2 gadus viņa nebija varējusi paiet bez palīglīdzekļiem, un tagad aizgāja mājās!
Tas ir spēcīgākais, ko esmu redzējis, jo ir tā, it kā cilvēkos tiktu iedarbināts
motors. Tā vairs nav tikai teoloģija, bet dzīve un spēks, ar ko atnāca Jēzus. Tā
nav tikai dziedināšana. Esmu redzējis, kā cilvēki, kuri cīnās ar šaubām par Dievu,
izvesti uz ielas un startēti, stāv un raud -O, tas ir tik brīnišķīgi! - un viņu dzīve
ir mainījusies. Mainās viņu lūgšanu dzīve, jo viņi grib dzīvot svētu dzīvi, jo pēkšņi
Dievs ir tepat. Tā nav vairs teoloģija, Viņš ir reāls, tādēļ tu gribi dzīvot svēti
tu sāc lūgt, tu sāc gavēt. Un tas aug un aug, un aug.
Un es varu jebkuru kristieti pavisam vienkārši apmācīt, startēt, iemācīt
dziedināt slimos un izdzīt dēmonus un vest cilvēkus pie Kristus un viņus kristīt
Un es domāju, ka šī startēšana mainīs pasauli. Tā jau maina Dāniju, Zviedriju,
Somiju, Holandi, tagad arī daudzas citas valstis, arī daudzas vietas Amerikā.
Cilvēki tiek startēti. Kas ir startēšana? Mēs uz ielas veidojam mācekļus,
izvedam kādu ārā un sakām: "Nāc, seko man"
apturam kādu cilvēku un dodam iespēju lūgt par viņu, sakot: "Tagad tu lūdz." Es pats
nelūdzu, jo gribu, lai viņi zina, ka tā ir viņu lūgšana, kas dziedina, ne manējā.
Es tikai stāvu un skatos, un ko Dievs darīs? - O, viņš tika dziedināts!
Un kristietis ir tik pārsteigts. Drīz man būs liecība par startēšanu, bet jūs varat
noskatīties video ar mani un pusaudžiem, kurus es startēju, un es to tagad lietoju
ne tikai kā instrumentu, lai aizsniegtu cilvēkus, bet Jēzus to grib lietot arī kā
māceklības instrumentu, lai aizdedzinātu cilvēkus Dievam. Un es redzu, ka Dievs to
apstiprina, ka Dievam tas patīk! Liecība. Reiz, kad biju Polijā, pēc sapulces mēs
ēdām Makdonaldā ar kādiem draudzes jauniešiem, un divas meitenes ļoti gribēja
sastapt Dievu. Es teicu: jūs tiešām gribat sastapt Dievu? - Jā!
- Labi, tad nākamās 10 minūtes dariet tā, kā es jums teikšu un jūs sastapsiet Dievu.
Vai esat gatavas? - Viņas skatījās uz mani it kā es būtu jucis. - Esat gatavas?
Jā! - Nāciet man līdzi. - Un mēs gājām ārā, un es apturēju kādus cilvēkus un teicu
Atvainojiet, vai neesat slims? Vai jums kas sāp? - Jā. - Tad es teicu, lai meitene
lūdz īsu lūgšanu, un vīrietis tika dziedināts. Labi, nākamais. Lūgsi? Jā!
Un sieviete bija dziedināta. Pēc 10 min. bijām atpakaļ Makdonaldā, un meitenes
pārsteigtas apsēdās un pastāstīja piedzīvoto citiem. Viņas bija aizdegušās.
Jo Dievs viņas bija lietojis, un ikviens pēc tā ilgojas. Mēs neesam aicināti sēdēt
un skatīties, kā to dara citi. Mēs esam aicināti piedzīvot to, ka Dievs mūs lieto.
Nav nekā varenāka kā piedzīvot to. Meitenes bija aizdegušās. Agrāk, kad es
gribēju, lai cilvēki sastop Dievu, es viņus aicināju uz konferencēm un
sapulcēm cerībā, ka pravietis pateiks: "Tu!" Un daži sastapa Dievu. Bet bieži
arī ne. Dažreiz jā, dažreiz nē. Tagad, ja cilvēki grib piedzīvot, ka Dievs ir
reāls un sastapt Viņu, es saku: "Nāc, seko man", un mēs ejam un atrodam
kādus slimos. Jo tur vienmēr kaut kas notiks.
Tur vienmēr mainīsies dzīve. Lietojiet to kā instrumentu, lai aizdedzinātu cilvēkus.
Pēc notikuma Polijas Makdonaldā viņas to turpināja un lūdza par kādu meiteni, kas
tika dziedināta. Svētdien viņa atnāca uz baznīcu, bija atdevusi savu dzīvi Jēzum un
atvedusi līdzi savu brāli, draugu un mammu Un viņa iznāca un tika kristīta ar Svēto
Garu un liecināja visai draudzei. Tātad viens tovakar arī tika izglābts,
un cilvēki aizdedzināti un bija vajadzīgas tikai 10 minūtes, lai sāktu to darīt.
Tas ir spēcīgs instruments. Tie, kas jau zina, kā pieiet cilvēkiem un lūgt par
dziedināšanu, lietojiet šo instrumentu lai aizdedzinātu citus. Mans draugs Dānijā
pirms pāris dienām sazinājās ar mani un teica: Torben, tas ir tik spēcīgi! Turpmāk
es to vien darīšu. Es runāju kādā draudzē par to un pie manis pienāca kāda māsa, kas
teica, ka pirms daudziem gadiem dega par Dievu, bet bija to pazaudējusi. Es viņu
startēju, un viņa atkal deg. Tas ir tik spēcīgi! Jā, tā tas ir. Un es vēlos teikt:
kad jūs zināt, kā to darīt, ņemiet līdzi citus un apmāciet viņus, startējiet viņus.
Un tagad - par praktisko pusi, kā to darīt praktiski. Jūs mācāties darot,
un ticība ir kā muskulis, kas aug, tikai to lietojot. Problēma daudzās draudzēs
šodien ir tā, ka cilvēki nekad nav lieto- juši savus muskuļus, tāpēc, ja jāceļ kas
smags, viņi to nespēj. Kāpēc? Jo viņi nav lietojuši savus muskuļus, vai, ja ir, tad
lai paceltu ko smagu. Piemēram, bieži viņi sāk lūgt par kādu slimo draudzē, par kuru
jau ir lūgts tūkstošiem reižu, un tas ir vienīgais, par kuru viņi lūdz.
Tas ir sliktākais, kur sākt, jo draudzē ir daudz reliģijas, daudz tradīciju, tu lūdz
gari un domā, ka Dievs tevi draudzē uzklausīs tavas garās lūgšanas dēļ.
Nē, ir jāiet ārpus baznīcas sienām, lai redzētu: "Es esmu ar tevi", kā Jēzus
apsolīja. Ārpus baznīcas cilvēki nedomā, ka viņi tiks uzklausīti garo lūgšanu un
citu lietu dēļ. Ārpus baznīcas ir daudz vieglāk. Cita vieta, kur sākt, ir ģimene,
bet arī tas nav viegli, jo, ja nebūs rezultātu, par tevi vienmēr domās:
viņš nelūdza pareizi, jo nekas nenotika", tāpēc bieži ir ļoti grūti ar ģimenes
locekļiem. Bieži ir ļoti grūti ar draudzes cilvēkiem, bet ejot ārā pie tiem, kas tevi
nepazīst, ir citādāk, jo viņi nedomās: vai tev ir dziedināšanas dāvana?
Viņi par to neko nezina, viņi nezina, ka tā ir pirmā reize, kad tu to dari.
Nē, viņi tevi uztver pavisam citādi, tādēļ arī viņiem ir daudz vieglāk saņemt.
Cits iemesls, kapēc to vieglāk darīt ārpus draudzes, ir, ja tu salaid grīstē, tu ej
prom un viņus vairs nesatiec. Nebūs tā, ka tu viņus satiksi katru dienu, tāpēc ir
vieglāk sākt ar nepazīstamiem. Mēģini tā. Ticība ir kā muskulis. Ja ir 50 kg smaga
lieta, es to nevarēšu pacelt, bet es varu pacelt 5 kg. Vai es turpināšu celt šos 50?
Un tad zūdīšos: ak, man nemaz nav ticības es neko nespēju! Nē, tu vari pacelt daudz,
varbūt ne uzreiz 50 kg, bet tas nenozīmē, ka nemaz. Mēs bieži sākam ar slimākajiem
cilvēkiem draudzē un kad, viņi nesaņem dziedināšanu, mēs domājam, ka nevaram
nevienu dziedināt. Varat gan, ja jums ir ticība pestīšanai, jums ir ticība slimo
dziedināšanai.- Bet vai man vispirms nav jānokristās un jāsaņem Sv.Gara kristība?
- Nē, lai gan ir svarīgi un par to es runāšu vēlāk, tomēr tas nav
nepieciešams, lai dziedinātu. Ja tu tici pestīšanai, tev ir ticība dziedināšanai.
Daudzi sāk ar 50 kg, bet nespēj tos pacelt Ej ārā, gūsti labu pieredzi un audzē savu
ticību. Sāc ar 5 kg un, kad būsi uztrenējies ar tiem, ķeries pie 10 kg.
Kad būsi uztrenējies ar 10 kg, pārej pie 20 un tad tu varēsi celt arī 50.
Daudziem ir jāsāk šādi. Ticība ir kā muskulis, kas aug, tikai to lietojot.
Vai tu kaut ko nespēj pacelt? Tad atrodi ko citu un cel to. Kas ir 5kg, kas ir 2kg?
Atrodi kādu cilvēku uz ielas, varbūt jaunieti, pieej klāt un pajautā:
"Atvaino, vai tev kaut kas nesāp?
Atrodi kādu, kam sāp mugura, plecs vai kas cits un uzliec viņam rokas. Ja tas ir
plecs, uzliec rokas uz tā. Kā lūgt? Īsu lūgšanu, nav būtiski, kā, vienkārši lūdz!
Bet lūdz Jēzus vārdā: "Es saku plecam: esi dziedināts Jēzus vārdā!" un tad pārbaudi.
Ja neizdodas ar pirmo reizi, mēģini atkal:
"Jēzus vārdā, esi dziedināts." Pamēģini, varbūt tu nevari pacelt 5 kg, varbūt tikai
vienu. Tad lūdz 5 reizes, jo tad tu būsi pacēlis 5 kg. Vai saproti? Ja cilvēks
netiek dziedināts pēc 5 reizēm, lūdz vēl un vēl, un tad - oho- viņš ir dziedināts!
O! Tu esi dziedināts! - Atrodi kādu, kam sāp mugura, ej klāt un saki: atvainojiet,
vai kāds ir slims? Vai jums kaut kas sāp? Ja? Vai varu lūgt par jums pāris sekundes?
Labi. - Tad uzliec rokas un saki: Dievs, es lūdzu, lai Tu dziedini šo muguru Jēzus
vārdā, sāpes pazūdiet tūlīt pat" un tad saki: "Pārbaudiet, kā ir." Bieži vien pēc
pirmās reizes ir: "Ai, nē", tad lūdz vēl un kļūs labāk, un to dzirdot, tev aug
ticība. Lūdz vēl, līdz tas pilnīgi pazūd. Nelūdz gari, jo ja tu teiksi:
"Dievs, es Tev pateicos, Tu esi svēts, Tu esi fantastisks", Dievs neuzklausa mūsu
garās lūgšanas. Ja lūgsi gari un cilvēks netiks dziedināts, un tu pēc tam gribēsi
lūgt vēl, daudzi teiks, ka viņiem nav laika un aizies. Bet lūdzot īsi: Dievs,
es pateicos, ka Tu dziedināsi šo muguru Jēzus vārdā, kā ir?" - Nē. - Sāpes, pazūdiet!
Kā ir? - Sāpes prom tūtīt pat! Kā ir? - Ir labāk. - Pēdējās sāpes
Jēzus vārdā es pavēlu tām tagad aiziet. - Ē, es esmu vesels! - Tā es lūdzu 4 x,
kopā kādas 20 sek. Tāpēc lūdz īsi, never ciet acis, tāds ir mans padoms, lūdz īsi
un skaties sejā, kas notiek, jo sejā tu redzēsi: "O, tas ir pazudis!" Tāds ir mans
padoms. Ejot pie cilvēkiem, nesaki: "Atvainojiet, es esmu kristietis, esmu no
tās un tās draudzes", varbūt Amerikā tā var darīt, bet Dānijā es neteikšu: "Esmu
kristietis", Amerikā tā dažkārt var teikt. Tātad atrodi savu pieeju. Dānijā un daudz
kur citur es saku: "Atvainojiet, vai jums ir kādas fiziskas sāpes?" un tad cilvēks
saka: "Kas par lietu?" Un tu: "Vai jums ir kādas sāpes plecā vai mugurā?" - "Jā, sāp
mugura, un?" Un tā kā mēs redzam, ka cilvēki tiek dziedināti: "Vai varu lūgt
par jums dažas sekundes?" Un uzliec rokas un lūdz. Sāc ar smaidu: "Atvainojiet, vai
drīkst jums ko pavaicāt? Tāds dīvains jautājums, vai jums kas nesāp?" Pajautā un
tad runā par sāpēm, nerunā uzreiz par Jēzu Bībeli, draudzi, runā par sāpēm. "Kur jums
sāp? Cik sen jau?" Tad cilvēks nomierinās un iepazīst tevi. Ja tu no paša
sākuma teiksi: Jēzus, viņi izvairīsies: ko tu gribi? Tāpēc ej pie viņiem ar jautājumu
"Atvainojiet, vai jums kaut kas sāp?" Un tad lūdz par viņu, un kad viņš ir
dziedināts, tu vari teikt: "Kas te notika, par to lasām Bībelē. Es esmu kristietis
un Jēzus saka..." un tad stāsti evaņģēliju Ja cilvēkam nekas nesāp, un viņš jautā,
kas par lietu, pasaki, ka esi kristietis un mēs lūdzam par slimiem. Un tad runā par
Dievu. Es bieži tā daru. Vēl, ko man bieži jautā, ir, cik ilgi lūgt, ja cilvēks netiek
dziedināts ar pirmo lūgšanu? Cik reizes vēl lūgt? Tas jājūt pašam, jo daži
neiebilst, ja tu turpini, dažreiz es pat uzaicinu cilvēku mājās un mēs turpinām
lūgt, kamēr notiek izlaušanās, bet bieži tas nav iespējams uz ielas. Tāpēc es
dažreiz piedāvāju: Ja vēlaties, te ir mana vizītkarte, mēs varam turpināt lūgt
citreiz." Ir lieta, ko es nesaku, ja cil- vēks uzreiz nesaņem dziedināšanu, jo ir
daudz liecību, kad likās ka cilvēks netika dziedināts, bet tomēr tika.
Atceros, kā nesen Zviedrijā, kad gājām ar kādiem uz ielas, es gāju ar slavēšanas
vadītāju un ieraudzīju kādu meiteni ielas otrā pusē un teicu: "Nāc, ejam pie viņas!
Dievs grib kaut ko darīt!" Es jutos vadīts iet pie viņas tāpēc tā teicu, mēs piegājām
klāt un: "Atvaino, vai tev kaut kas sāp?" Viņa teica: "Nē!" Es pārjautāju: "Vai
tiešām tev nekas nesāp?" "Nē" un es pārsteigts turpināju: Vai tev sāp vēders?
"Nē", "Labi, vai varu lūgt par tevi?" "Jā" - bez kādām emocijām. Un es lūdzu: "Dievs,
pieskaries viņai, Dievs, es Tev pateicos", jo es tiešām jutu Dieva vadību iet pie
viņas, tāpēc jautāju: "Ko tu piedzīvoji?" "Neko" - "Neko?" - "Nē", un es tur stāvēju
ar slavēšanas vadītāju, kurai biju teicis: "Tas būs pārsteidzoši", bet nekas nenotika
Mums nebija viegli sarunāties jo viņa bija zviedriete, tāpēc es teicu: "Runā ar viņu
par Jēzu. Es jutos apkaunots un gribēju zemē ielīst, man gribējās to aizmirst. Un
vēlāk es to centos aizmirst. Atceries labo un aizmirsti slikto, tāds ir mans moto. Un
es centos aizmirst gadījumu ar šo meiteni, bet pēc pāris mēnešiem es atkal biju
Zviedrijā, satiku slavēšanas vadītāju un viņa man teica: "Vai atceries to meiteni,
par kuru mēs lūdzām?" Es nodomāju, kāpēc vajag to cilāt, biju centies to aizmirst.
Bet jā, es atcerējos. "Tas bija fan- tastiski!" Man gan tā nelikās, tāpēc
pajautāju, ko viņa domā. - Vai tad neesi dzirdējis? - Ko tad? - Mēnesi vēlāk, kad
biju pilsētā, no diskotēkas izskrēja pie manis jaunā meitene un teica, ka grib ar
mani runāt. - Vai atceraties, kā jūs ar to vīrieti lūdzāt par mani? Viņš jautāja, vai
man nesāp vēders, un es teicu, ka nē, bet man visu mūžu ir sāpējis, bet es negribēju
atzīties. Kad viņš lūdza, es kļuvu vesela, un tad viņš lūdza atkal un jautāja, vai es
sastapu Dievu. Es teicu nē, bet īstenībā sastapu gan! Es par to tagad vien domāju!
Es šo pieredzi gribēju aizmirst, bet Dievs atnāca! Viņa pajautāja, vai es negribētu
šo meiteni satikt. - Kā tu to domā? - Mēs draudzējamies, viņa nāk pie mums. - Jā,
piezvani viņai! - Viņa atnāca un atkal sastapa Dievu. Kas man likās slikta
pieredze, bija lieliska liecība. Ja es būtu teicis, ka nekas nenotika, tā būtu
nepatiesa liecība, jo notika daudz kas.
Un man ir citas līdzīgas liecības, kad man likās, ka nekas nenotika, bet kaut kas
notika. Es tikai teicu: "Vai varu lūgt par tevi? un tad lūdzu, un, ja cilvēks netiek
pilnībā dziedināts, iedodu savu vizītkarti liecību par Dievu, evaņģēliju, paeju ar
viņu un saku: "Ja vēlaties, mēs varam satikties. Sazinieties ar mani" un ļaujiet
viņam iet un skatieties, kā Dievs strādās viņos. Jūs mācāties darot. Atrodiet savu
pieeju cilvēkiem, pats svarīgākais nav, kā to darīt, bet to darīt. Paklausi Dievam,
un kad būsi startēts, mācies to uz ielas, tad lieto šo muskuli, un tad būs daudz
vieglāk lūgt par ģimenes locekļiem. Lūdz par cilvēkiem darbā un draudzē,
jo tagad tu esi lietojis muskuļus un trenējies un drīz spēsi pacelt lielākus
smagumus. Sekojiet man, kā es Jēzum. Ja tev jau ir ticība tam - dari to.
Bet lielākajai daļai es ieteiktu sākt ar mazumiņu. Ej ārā, atrodi kādu slimu,
uzliec viņam rokas un lūdz, un kad būsi redzējis pirmo dziedināto un nākamo,
pēc dažām stundām tas jau var būt kaut kas liels. Kā mans draugs Pēteris no
Zviedrijas, ieraudzījis kādu ratiņkrēslā, uz ko es teicu, ka jāsāk ar mazumu. Dienu
vēlāk, kad viņi bija vieni, viņi piegāja pie kāda ratiņkrēslā, kurš piecēlās. Savā
ziņā tas bija labi, ka es tur nebiju, jo es varbūt atkal būtu teicis to pašu.
Lai tas tevi neierobežo! Svarīgākais ir sākt to darīt, ko Dievs tev ir pavēlējis.
Ir pienācis laiks tam. Tu esi dzirdējis mācību, kas mēs esam Kristū.
Tev nav vajadzīga dziedināšanas dāvana. Viņš ir aicinājis ikvienu to darīt. Viņš
ir aicinājis tevi. Tu esi dzirdējis par zināšanām un paklausību, ka svarīga ir
paklausība. Tagad tu zini, ka ticība ir kā muskulis, kas aug, to lietojot. Tas nu ir
jālieto. Es došu uzdevumu - nākamnedēļ iedarbināt motoru. Nākamnedēļ lūdz par
kādiem slimiem, lai viņi kļūst veseli. Es aicinu tevi: izej ielās, atrodi vismaz
trīs nepazīstamus cilvēkus, kas ir slimi, pieej klāt un saki: Atvainojiet, vai kādam
kaut kas nesāp?"Atrodi cilvēkus, kam kaut kas sāp. Bieži grūtākais ir nevis lūgt,
bet viņus atrast. Bieži nākas apstādināt 10, 20 vai 30 cilvēkus, līdz atrodi kādu,
bet drosme nāk darot. Atrodi kādu un saki: "Atvainojiet, vai jums kas sāp?" Kad esi
viņu atradis, uzliec rokas un ja viņš netiek uzreiz dziedināts, neapstājies.
Lūdz vismaz 3 reizes. Tātad atrodi trīs cilvēkus, kam sāp, lūdz vismaz 3 x, jo tad
tu būsi pārsteigts, tu redzēsi, ka vari to pacelt, kad šie cilvēki tiks dziedināti.
Un tavs motors būs iedarbināts un tas mainīs tavu dzīvi. Nav vajadzīgs, lai citi
tevi startē, kā ar manu draugu Donu Amerikā, Kad es taisījos tur braukt, viņš
teica, ka gaidot, kad es viņu startēšu un nevarot vien sagaidīt to dienu. Bet nedēļu
vēlāk viņš man atrakstīja, ka nav spējis ilgāk gaidīt un izgājis viens pats, un
daudzi tikuši dziedināti un tagad es mācu to darīt citiem. Tātad kaut ko uzzinot,
dzirdot to, ko es jums saku, jūs varat iet un to darīt. Nav vajadzīgs, lai kāds jūs
startē, jūs to varat darīt viens pats, kā video ar puisi no Indijas. Viņš vienkārši
gāja un darīja to viens. Tu to vari. Ja tev nav dūšas, atrodi kādu, kas tev var
palīdzēt. Varbūt viņi nekad nav lūguši par cilvēkiem, bet viņi drosmīgāk spēj uzrunāt
cilvēkus, atrodi viņus. Vēlos teikt, ka Dievs vakar man teica, lai ielieku pirmās
sešas Bībeles skolas lekcijas internetā. Tātad šī un pārējās piecas lekcijas ir
visiem. Tās tagad ir internetā, nav vairs jāiet uz Pionieru skolu, lai to redzētu.
Tātad es gribu teikt - ņem šo lekciju, atrodi kādu kristieti, kas ir drosmīgāks
par tevi, noskatieties šo mācību un izlemiet: tagad mēs iesim un to
pamēģināsim. Un dariet to. "Bet vai varu lūgt par citiem, ja pats neesmu vesels?"
Ja tu esi slims, tad to vajag darīt! Dodiet, un jums taps dots. Ja dosi savu
maizi izsalkušajam, tava brūce tiks dziedināta - saka Bībele. Ja tu esi slims,
ir ļoti svarīgi trenēt savus muskuļus, un tas notiek, kad tu lūdz par citiem.
Jā, tu vari lūgt par citiem, pats būdams slims. Tu vari lūgt, pat ja neesi kristīts
ar Svēto Garu. Jā, tu vari lūgt, pat ja neesi kristīts ūdenī, ja vēl cīnies ar
kādām lietām, jo tas var palīdzēt tev ar citām lietām.
Bet ir svarīgi nokristīties ūdenī, tāpat pārējās lietas un par to es runāšu nākam-
reiz. Tas ir viegli, bet ir svarīgi nest līdzi evaņģēlija vēsti, ir svarīgi zināt,
kas tad ir evaņģēlijs. Nākamreiz runāšu par to, kas ir evaņģēlijs un provocēšu jūs
un daudz kas mainīsies jūsos, bet tagad mēs sākam ar dziedināšanu. Tātad jūs varat
iet, un es jūs mudinu, svētīju un izsūtu Jēzus vārdā. Nākamnedēļ lūdziet par pirmo
cilvēku, kas tiks dziedināts, sāciet lietot savu ticību. Vai nevarat to viens?
Tad atrodiet kādu, kas var jums palīdzēt. Ja neviena nav, mēs cenšamies atrast
cilvēkus jūsu apkārtnē, kas var jūs startēt, tas tagad ir Polijā, Zviedrijā,
Dānijā un citviet, un domāju, ka tuvākajā laika būs visā pasaulē, kas varēs startēt
citus. Tātad atrodi kādu, un, kad būsi to apguvis, atraksti man. Esmu gatavs
palīdzēt startēt citus cilvēkus, jo tad mēs varēsim sūtīt citus pie tevis, lai tu
palīdzētu startēt viņus. Tātad es iedrošinu tevi - ej. Un es
gaidīšu daudzas liecības no visas pasaules kā caur tevi tika dziedināts pirmais
cilvēks un tad nākamais, un, tavam ticības muskulim augot, tās būs jau lielākas
lietas un lielākas, un tad tu pievedīsi cilvēkus Kristum un tad tu viņus kristīsi
ūdenī un tad ar Svēto Garu un tad izveido- sies izveidosies jaunas draudzes
un kopienas.
Tātad sāc ar pirmo soli - ej un mācies dziedināt slimos.
Sper pirmo soli! Tad nākamajā lekcijā es runāšu par evaņģēliju un daudz. Kas ir
evaņģēlijs, lai tu zinātu un nebūtu pie- vilts, bet dotu citiem īsto vēsti, lai arī
viņi nebūtu pievilti, bet mēs redzētu stiprus kristiešus, kas atgriežas un tiek
kristīti ar Svēto Garu, ņem krustu un seko Jēzum. Gaidīšu liecības. Lai Dievs svētī!