Putem noi, adulții, dezvolta noi celule nervoase?
Întrebarea rămâne încă neclară,
deoarece domeniul de cercetare e relativ nou.
De pildă, vorbeam cu un coleg, Robert,
care e oncolog,
și acesta îmi spune:
„Sandrine, e de neînțeles.
Unii dintre pacienții mei, care știau că s-au vindecat de cancer,
dezvoltă totuși simptome de depresie.”
I-am răspuns:
„Din punctul meu de vedere e logic.
Medicamentul dat, care oprește multiplicarea celulelor canceroase,
oprește și generarea de noi neuroni în creierele lor.”
Robert s-a uitat la mine de parcă eram nebună și a zis:
„Sandrine, e vorba de pacienți adulți.
Adulții nu dezvoltă noi celule nervoase.”
Spre supriza lui, i-am spus: „De fapt, ba da.”
Acesta e un fenomen numit neurogeneză.
[Neurogeneză]
Robert nu e expert în neurologie,
iar când era în facultate nu i s-a predat ceea ce știm acum --
că un creier adult poate genera noi celule nervoase.
Așa că Robert, fiind un doctor bun,
a vrut să vină în laboratorul meu
să înțeleagă mai multe despre acest subiect.
I-am făcut un tur de prezentare
a uneia dintre cele mai interesante părți ale creierului
în ceea ce privește neurogeneza,
adică hipocampul.
Este această structură gri din centrul creierului.
Ceea ce știm deja de foarte mult timp
este că e importantă pentru învățare, memorie, dispoziție și emoție.
Totuși, am aflat mai recent
că este una din structurile unice din creierul adult
unde pot fi generați neuroni noi.
Dacă facem o secțiune prin hipocamp
și privim de aproape,
ceea ce vedeți cu albastru
este un neuron nou creat în creierul unui șoarece adult.
Dacă vorbim de creierul uman,
colegul meu Jonas Frisén de la Karolinska Institutet
a estimat că producem 700 de neuroni noi pe zi
în hipocamp.
Poate credeți că nu e mult,
comparativ cu miliardele de neuroni pe care-i avem.
Dar până împlinim 50 de ani,
vom fi schimbat toți neuronii originari din acea structură
cu neuroni noi, generați de creierul adult.
De ce sunt importanți acești neuroni noi și care sunt funcțiile lor?
În primul rând, știm că sunt importanți pentru învățare și memorie.
Am demonstrat în laborator
că blocarea funcției creierului adult
de a produce neuroni în hipocamp
blochează anumite funcții ale memoriei.
Asta se aplică în special la recunoașterea spațială,
de exemplu, cum vă orientați prin oraș.
Încă învățăm multe lucruri:
neuronii nu sunt importanți doar pentru capacitatea memoriei,
ci și pentru calitatea memoriei.
Ei adaugă timp memoriei noastre
și ne ajută să diferențiem între amintiri similare, de exemplu:
cum îți găsești bicicleta,
pe care o parchezi zilnic în aceeași zonă a gării,
dar în locuri ușor diferite?
Și mai interesant pentru colegul meu Robert
este cercetarea asupra legăturii dintre neurogeneză și depresie.
În modelul animal de depresie,
am văzut că există un nivel scăzut de neurogeneză,
iar dacă dăm antidepresive,
creștem producția de neuroni nou-născuți
și descreștem simptomele de depresie,
stabilind o legătură clară între neurogeneză și depresie.
Dar pe deasupra, dacă blocăm total neurogeneza,
blocăm eficiența antidepresivelor.
Așa că Robert a înțeles
că cel mai probabil pacienții lui sufereau de depresie
chiar și după ce erau vindecați de cancer
pentru că medicamentul oprise generarea de noi neuroni.
Și va dura un timp până să dezvolte noi neuroni
care să asigure funcțiile normale.
Colectiv, credem că avem suficiente dovezi
să afirmăm că neurogeneza e ținta aleasă
pentru a îmbunătăți formarea amintirilor sau dispoziția,
sau a preveni declinul asociat cu îmbătrânirea
sau cu stresul.
Așa că următoarea întrebare este:
putem controla neurogeneza?
Răspunsul este da.
Și vom face un mic test acum.
Am să vă dau un set de comportamente și activități,
iar voi îmi veți spune dacă credeți că ar crește neurogeneza,
sau dacă ar reduce neurogeneza.
Suntem gata?
Bun, să începem.
Ce spuneți despre învățat?
Crește?
Da.
Învățatul va crește producerea acestor noi neuroni.
Ce spuneți de stres?
Da, stresul va reduce producerea de neuroni noi în hippocampus.
Dar privarea de somn?
Într-adevăr, va reduce neurogeneza.
Ce spuneți de sex?
O, uau!
(Râsete)
Da, aveți dreptate, va crește producerea de neuroni noi.
Totuși e vorba de echilibru aici.
Nu vrem să ajungem în situația...
(Râsete)
în care prea mult sex duce la privarea de somn.
(Râsete)
Ce spuneți despre îmbătrânire?
Ritmul neurogenezei se va reduce pe măsură ce îmbătrânim,
dar totuși are loc.
În sfârșit, ce ziceți de alergat?
Vă las să judecați singuri.
Acesta e unul dintre primele studii
făcute de unul din mentorii mei, Rusty Gage de la Salk Institute,
care ne demonstrează că mediul are un impact
asupra producerii de noi neuroni.
Vedeți aici o secțiune prin hipocampul unui șoarece
care n-a avut o roată de alergare în cușcă.
Punctele negre sunt de fapt viitori neuroni nou-născuți.
Iar aici vedeți o secțiune prin hipocampul unui șoarece
care avea o roată de alergare.
Vedeți creșterea masivă
a punctelor negre, reprezentând viitorii neuroni noi.
Deci activitatea fizică influențează neurogeneza, dar asta nu-i tot.
Ceea ce mâncați va avea un efect
asupra producerii de neuroni noi în hippocampus.
Avem aici un exemplu de alimentație,
de nutrienți care și-au demonstrat eficacitatea.
Și am să vă explic câteva:
Limitarea caloriilor cu 20-30% va crește neurogeneza.
Repausul alimentar intermitent -- mărirea intervalului dintre mese --
va crește neurogeneza.
Consumul de flavonoide,
conținute în ciocolata neagră sau în afine,
va crește neurogeneza.
Acizii grași Omega-3,
prezenți în pește gras, cum e somonul,
vor crește producerea acestor noi neuroni.
În schimb, o dietă bogată în grăsimi saturate
va avea un impact negativ asupra neurogenezei.
Etanolul -- consumul de alcool -- va reduce neurogeneza.
Dar nu e totul pierdut;
s-a demonstrat că resveratrolul, component al vinului roșu,
ajută la supraviețuirea acestor neuroni noi.
Deci la următoarea petrecere,
ați putea opta pentru această băutură posibil „neurogenetic-neutră”.
(Râsete)
În încheiere, o să vă vorbesc despre ultima --
una ciudată.
Grupurile japoneze sunt fascinate de texturile alimentelor
și au arătat că alimentele moi chiar dăunează neurogenezei,
spre deosebire de mâncarea ce necesită masticație, mâncarea crocantă.
Toate aceste informații,
unde trebuie să privim la nivel celular,
au fost generate folosind modele animale.
Dar acest regim a fost dat și participanților umani,
și am putut observa cum regimul modulează memoria și dispoziția
în aceeași direcție în care modulează neurogeneza,
cum ar fi: limitarea caloriilor îmbunătățește capacitatea memoriei,
în timp ce o dietă bogată în grăsimi va exacerba simptomele de depresie,
spre deosebire de acizii grași omega-3, care îmbunătățesc neurogeneza
și ajută la diminuarea simptomelor de depresie.
Credem deci că efectul unui regim
asupra sănătății mentale, memoriei și dispoziției,
este de fapt mediat de producerea de noi neuroni în hipocamp.
Și nu e important doar ce mănânci,
dar și textura alimentelor, când le mănânci
și cât mănânci.
În ce ne privește -- noi, neurologii interesați de neurogeneză --
trebuie să înțelegem mai bine funcția acestor noi neuroni
și cum putem controla supraviețuirea și producerea lor.
Trebuie să găsim și o cale de a proteja neurogeneza la pacienții lui Robert.
Iar în ce vă privește,
vă las responsabili de propria neurogeneză.
Mulțumesc.
(Aplauze)
Margaret Heffernan: - Minunat studiu, Sandrine.
Ți-am spus că mi-ai schimbat viața,
acum mănânc multe afine.
Sandrine Thuret: - Foarte bine.
MH: Sunt interesată de alergat.
Trebuie să alerg?
Sau e vorba doar de exerciții aerobice,
care duc oxigen la creier?
Ar putea fi orice fel de exerciții viguroase?
ST: În prezent
nu putem spune sigur dacă e doar alergarea,
dar credem că orice ar crește producția
sau circulația sanguină către creier
ar trebui să fie benefic.
MH: Deci nu trebuie să iau o roată de hamsteri în birou.
ST: Nu, nu trebuie!
MH: Ce bine! E minunat așa.
Sandrine Thuret, mulțumesc mult.
ST: Mulțumesc, Margaret.
(Aplauze)