Zašto brojne intergalaktičke vrste u filmovima i na TV-u
sasvim slučajno savršeno govore engleski?
Ukratko, jer nitko ne želi gledati posadu svemirske letjelice
kako godinama sastavlja izvanzemaljski rječnik.
Zbog dosljednosti,
tvorci Zvjezdanih staza i drugih znanstveno-fantastičnih svjetova
uveli su ideju univerzalnog prevoditelja,
prijenosnog uređaja koji brzo prevodi bilo koji jezik.
Može li univerzalni prevoditelj postojati u stvarnom svijetu?
Već postoje brojni programi koji to navodno mogu.
Riječ, rečenicu, ili čak cijelu knjigu na nekom jeziku
prevode na bilo koji drugi jezik,
bio to suvremeni engleski jezik ili drevni sanskrt.
Kada bi se prevođenje svodilo na traženje riječi u rječniku,
ti bi programi odmah nadmašili ljude.
Zapravo, stvar nije tako jednostavna.
Sustav za prevođenje temeljen na pravilima prevodi pomoću leksičke baze podataka.
U njoj se nalaze sve riječi koje se mogu naći i u rječniku
i svi njihovi mogući gramatički oblici
te skup pravila kojima se prepoznaju jezični elementi izvornog jezika.
Za naizgled jednostavnu rečenicu, kao "Djeca jedu kolače",
program prvo raščlanjuje sintaksu, to jest gramatičke strukture,
prepoznajući djecu kao subjekt,
a ostatak rečenice kao predikat
koji se sastoji od glagola ,"jedu",
i izravnog objekta "kolače".
Zatim prepoznaje morfološku strukturu,
to jest, kako se jezik razlaže na najmanje značenjske jedinice.
Tako prepoznaje riječ "kolač"
i sufiks "e" koji označava množinu.
Na kraju, mora razumjeti semantiku,
koje je značenje rečeničnih djelova.
Za pravilan prijevod ove rečenice,
program u obzir uzima brojne skupove rječničkih unosa i pravila
za svaki element u ciljnom jeziku.
Ovdje stvar postaje komplicirana.
Sintaksa nekih jezika omogućuje slobodan raspored riječi,
za druge bi primjena tog pravila uzrokovala da kolač jede dijete.
I morfologija može biti problem.
Slovenski razlikuje dvoje djece od troje ili više
jer ima sufiks koji označava dvojinu, za razliku od brojnih drugih jezika.
Ruski nema određene članove te više nije jasno
jedu li djeca neke određene kolače
ili bilo koje kolače.
Na kraju, kada je i semantika otprilike točna,
program ponekad ne uhvati finese,
kao "mangiano" (jedu) li djeca kolače
ili ih pak "divorano" (proždiru).
Postoje i sustavi za statističko strojno prevođenje
koji analiziraju baze knjiga, članaka i dokumenata
koje su ljudi već preveli.
Pronalaze podudarnosti izvornog i ciljnog teksta
koje najvjerojatnije nisu slučajne
te određuju odgovarajuće fraze i uzorke
koje koriste za buduće prijevode.
Unatoč tome, kvaliteta te vrste prijevoda
ovisi o veličini početne baze podataka
i dostupnosti uzoraka za određene jezike
ili stilove pisanja.
Računala imaju poteškoće s iznimkama i nepravilnostima
te nijansama značenja koje ljudi instinktivno razumiju.
Zbog toga neki istraživači vjeruju da je naše razumijevanje jezika
jedinstven proizvod biološke strukture našeg mozga.
Zapravo, jedna od najpoznatijih fiktivnih univerzalnih prevoditelja,
babilonska ribica iz "Vodiča kroz galaksiju za autostopere",
nije stroj, već malo stvorenje
koje prevodi moždane valove i signale živaca vrsta sa sviješću
jednom vrstom telepatije.
Za sada, učenje jezika na staromodan način
i dalje pruža bolje rezultate od trenutno dostupnih računalnih sustava.
To nije jednostavno,
a i sam broj jezika na svijetu,
kao i sve češća interakcija među govornicima tih jezika,
samo povećava napredak automatiziranog prevođenja.
Možda ćemo s izvanzemaljskim vrstama koje susretnemo
moći komunicirati pomoću spravice,
a možda ćemo ipak morati sastavljati rječnike.