אבל אפילו כאן, ישנם תהליכים מאוד מורכבים,
אבל החלבונים שבנו אותה עדיין שם
אבל כאן להדגמה יש שני כרומוזומים.
אבל כרגיל היא קורית בו זמנית עם הטלופאזה.
אבל מכנים את השלב הזה - G1.
אבל עדיין יש כאן שני כרומוזומים.
אבל עדין לא עבר ציטוקינזיס, תהליך שנדבר עליו מיד.
אבל עכשיו נסביר ביתר פרוט:
אבל עם יש לכם מורה
או אפילו פרומטאפאזה.
אולם כאשר נביט עליהם במיקרוסקופ,
אותו הדבר נכון גם לגבי המולקולה הורודה.
אז בנקודת זמן כל שהיא,
אז הנה כרומוזום אחד כאן
אז חלק מהמיקרוטובולי, הצינוריות או החבלים
אחרי המטאפאזה, התא מוכן לדחוף את הכל לצדדים.
אחת ירוקה נמשכת,
אחת נמשכת לכוון זה
איך הדברים האלה מופעלים.
איך התא יודע להתקדם מעבר לשלב זה.
איך התא יודע שהכל
איך זה עובד.
אך יש אחרים שלא מתיחסים כלל לפרומטאפאזה
אל אחד מהמיקרוטובולי,הסמן יתן הוראה
אנאפאזה.
אנו יכולים להתבונן בהם, אבל איננו יודעים
אנחנו כבר כמעט בסוף.
אנחנו עדיין לא נמצאים במיטוזיס.
אפשר לחשוב עליהם כמו סוג של צינורות, או חבלים.
אשר את חלקם אנחנו לא מבינים עדיין עד הסוף.
את הצדדים כדי להאריך את התא.
את הצנטרומרים הרחק אחד מהשני.
את כל מה שקורה למיקרוטובולי.
באדם, ישנם 46 כרומוזומים, כמובן.
באוצר השמות של הDNA, כאשר זה קורה
באותו הזמן של הטלופאזה,
בדיבור יומיומי, לתהליכים אלו קוראים מיטוזיס.
בונה את עצמו, ואז הוא
בזאת סיכמנו את מה שקורה באינטרפאזה.
בזמן זה נוצר שנץ
בזמן מסויים, כל אחד מהם יכפיל את עצמו,
בחלק האחרון של הפרופאזה,
בחלקו זה ידוע אבל בחלקו עדיין לא.
בטלופאזה קורים כמה דברים יחד
בכל אחד מהם יש עכשיו שני צנטריאולים קטנים.
במהלך פאזה S, הכרומוזום יוכפל
במובן הפפופולרי כאשר מדברים על מיטוזיס
במטאפאזה ישנו המצב שכל הכרומוזומים מסתדרים בשורה.
במטאפאזה, כל הכרומוזומים
במיקרוסקופ בקושי נוכל להבחין בו.
במקום של השנץ פנימה, נוצר שקע
במשך הטלופאזה, הדברים האלה
במשך הפרופאזה, נתחיל לראות את הצנטרוזומים.
בנקודה זו הם דוחפים
בסוף הטלופאזה של המיוזיס,
בסוף הטלופאזה,
בסוף הפרופאזה או הפרומטאפאזה
בעלי מבנה מדהים
בפרופאזה הכרומטין
בצורת הכרומטין, הוא קיים כאוסף של DNA וחלבונים
בצורת קופסאות בתוך הצנטרוזום.
ברוב הזמן אין טעויות קשות. זה באמת מדהים.
ברוב הזמן של חיי התא, הוא גדל
ברוב הזמן.
בשלב S קורית באמת הכפלה של
בשלבי החלוקה של התאים כשגם הם יתחלקו.
בתוכו ישנו צנטריאול
גם הורוד יכפיל את עצמו,
גם הם מתחלקים במשך האינטרפאזה.
גם כדי שהוא יוכל להתחלק,
דברנו על כך לפני שדובר
ה DNA שקודם היה מצויר כמו כרומוזומים
ה G1 הוא בעצם השלב
האינטרפאזה אינה בעצם שלב של המיטוזיס.
האמת היא שכדי שהDNA יוכל לעשות משהו,
הבה נתמקד בגרעין במשך הפאזה S
הגרעין מיוצג הרבה יותר גדול
ההכפלה נעשתה לפני שלב המיטוזיס.
הוא אינו מכווץ וצפוף כפי שצוייר כאן.
הוא אינו קיים בצורת כרומוזומים.
הוא בנוי כסליל ארוך מפותל ואם נביט
הוא בעצם במצב של כרומטין.
הוא גדל וזה נקרא שלב G2,
הוא גדל, צובר חומרים
הוא הולך ומעמיק ומעמיק, עד
הוא היה גדול ועכשיו הוא יותר גדול.
הוא הפך לשני תאים
הוא יחזור לצורת כרומוזום רק יותר מאוחר בתהליך.
הוא משך אליו עותק אחד מכל אחד
הוא צוייר כאן מכווץ כדי שתוכלו לראות
הוא צריך להיות חשוף לסביבה
הוא צריך להיות פתוח ולא מקופל,
הוא צריך להפתח לצורת הכרומטין.
הוא קולט מזון מהסביבה והוא גדל,
החבר הזה מושך עותק אחד של הכרומוזום לכאן,
החבר השני עשה אותו הדבר כאן למעלה.
החומר הגנטי והגרעין.
היא מתחילה להנמס ולהתפרק.
היו בו שני כרומוזומים.
היות וכאשר הכרומטידות האחיות אינן מחוברות,
הירוק הזה יכפיל את עצמו,
הירוק והורוד יעברו את אותו התהליך.
הירוק יכפיל את עצמו, ויהיה עוד כרומטין ירוק
הכל מנוהל בעזרת כימיה
הכרומוזומים.
הכרומטידות נקשרות זו לזו בתוך הכרומוזומים.
הם אלו שיתחילו לאפשר
הם יראו כמו משהו מטושטש שהוא DNA וחלבון.
הם מאפשרים התפתחות של המיקרוטובולי,
הם מחוברים לקינטוכורים
הם ממלאים שני תפקידים:
הם ממש כמו המבנים הקטנים האלה.
הם נקשרים כאן.
הם עדיין נושא פתוח למחקר
הם עוברים את שלב S, הם מוכפלים.
הם עוזרים לדחוף ולהפריד בין הצנטרוזומים
המורכבות והאלגנטיות של המהלכים האלה
המיטוזיס היא רק חלוקת הגרעין
המיקרוטובולי מתחילים לדחוף הצידה את
המיקרוטובולי מתקשרים לקינטוכור.
המיקרוטובולי נפרסים על פני כל השטח
המכונה אינטרפאזה,
המספר הדיפלואידי בתא הזה שלנו הוא 2 כרומוזומים.
המעטפת או ממברנת התגרעין נעלמת.
המצב יראה פחות או יותר כך:
הן היו שם קודם, והן שם גם עכשיו.
הן נחשבות לכרומוזומים אחיות.
הנה הגרעין.
הנה הוא כאן.
הנה הורוד עם שתי הכרומטידות
הנה ישנם במקרה זה, שני הכרומוזומים.
הנה ישנם הצנטרוזומים
הנה כאן זה מודגם.
הנה כרומוזום אחד כאן,
הנה כרומטידה אחות אחת
הנה מודגם כאן.
הנה נדגים אותה.
הנה נדגים את התא
הנה נדגים זאת.
הנה נדגים כאן
הנה נקודה חשובה נוספת.
העטופים על ידי הDNA.
הציטופלזמה עצמה מתחלקת
הציטופלזמה של התא מתחלקת בין שני הגרעינים.
הצנטרוזומים הם המבנים האלה שעזרים לכוון
הצנטרומרים הם הנקודות האלה שמחברות את שתי הכרומטידות.
הצנטריאולים הם אברונים קטנטנים
הקינטוכורים הם חלבונים
השלב האחרון הוא הטלופאזה.
השלב הבא במיטוזיס
השלב הראשון במיטוזיס הוא הפרופאזה.
השלב הראשון בתהליך המיטוזיס.
השלב הראשון שבאמת הכרחי למיטוזיס
השנץ הקטן הזה.
התא הזה כבר עבר מיטוזיס.
התא ממשיך לגדול.
התברר שזה באמת קורה
התחלק לשני תאים דיפלואידים.
ואז הוא יעבור שוב פעם מיטוזיס.
ואין מי שדוחף, או איזה מחשב שמפקח.
ואינה קיימת יותר.
ואתו הדבר קורה גם לורוד.
ובונה חלבונים ועוד מטלות רגילות של תא חי.
והאחרת לכוון האחר המנוגד.
והאחרת לכוון השני.
וההעתקים יהיו מחוברים ע"י הצנטרומר.
והם יהיו חשובים יותר מאוחר.
והמיקרוטובולי מתחילים להתארך
והנה הירוק עם שתי הכרומטידות שלו.
והנה הצנטרומר של הורוד.
והנה עוד אחד, אחר, כאן.
והצנטרוזומים האלה נודדים
והצנטרומר הוא הנקודה המרכזית שבה
וזוהי השניה. הן מחוברות בצנטרומר.
וחוזר להיות כרומוזום.
וחלק מהצנטרוזום השני.
ויהיו דמויות מפתח בחלוקת הגרעין.
ויצור עוד ורוד אחד, גם שניהם יהיו מחוברים בנקודה אחת.
ויש לו שני גרעינים,
ויתחיל את שלב הS ואחר כך את שלב הG2
וכל הדברים האלה אשר מחוברים אליהם.
וכל התהליכים האלה קורים בתא
וכל התכולה של החומר הגנטי בתוכם.
וכל זה קורה בפרופאזה.
וכמובן גם הצנטרוזום, וחוטי המיקרוטובולי שיצרו כעין כישור
ולחלקי התא השונים.
ומגיעים כבר לקצוות התא,לקצה הציטופלסמה
ומתחברים לצנטרומרים.
וניתן כמעט לראותם כאילו הם דוחפים
ועוד אחד כאן.
ועושה מה שמתחשק לו.
ועותק אחד של הכרומוזום השני הזה לאותו הקוטב..
וקוראים לכל מה שתארנו עד כה -פרופאזה.
וקראו לו השלב הראשון או הפרופאזה.
ושניהם יהיו מחוברים בנקודה מסוימת.
ותהליכים טרמודינמיים.
זאת מפני שרוב הפעילות קורית בו.
זה באמת מבלבל , נכון?
זה באמת תהליך מאוד מורכב ומסובך.
זה די קל .
זה המצב שבו התא פשוט חי.
זה הצנטרומר השני.
זה לא ממש נורא חשוב, אבל זהו הרעיון .
זה ליד זה בשורה.
זה מלווה בדרך כלל, בציטוגנזיס, תהליך שבו
זה נוח לחשוב עליהם כך.
זה עדיין שטח פתוח במחקר המדעי.
זה קורה בשלב S.
זה קורה כאשר הם במבנה של הכרומטין.
זה שלב האנאפאזה.
זה תהליך ממש מדהים
זהו המבנה החי הכי בסיסי בגופנו או בחיים בכלל.
זהו כל התא.
זו הדגמה של הגרעין שלו.
זוהי המטאפאזה.
זוהי הציטוקינזיס. באופן רשמי היא לא חלק מהמיטוזיס
זוהי צורת הכרומטין שלו.
זיכרו שהDNA כבר הוכפל.
זכרו, S הוא הזמן בו הכרומוזומים מוכפלים.
חבל שנתנו שמות כל כך דומים
חלק אחר של המיקרוטובולי ואחרים מחברים אל שני הצנטרוזומים.
חלק באים מהצנטרוזום האחד
חלק מהם הם מיקרו כישור של הקינטוכור
חשוב לא לבלבל אותם עם צנטרומר.
טובולי הן צינוריות. הם נראים כמו חוטים או חבלים
יהיה לנו מיטוזיס שלם.
יהיה לנו שכפול מושלם של שני הכרומוזומים המקוריים.
יהיה עכשיו בשלב הG1 שלו.
יוכלו לתפקד.
יותר מאוחר.
יצירה של מבנים הנקראים מיקרוטובולי.
יש את הצנטרומר שלו.
יש בו 2N כרומוזומים. הוא גדל.
יש בו את כל הכרומוזומים ומספרם 2N.
יש לכל אחד מהם שתי כרומטידות אחיות.
ישנו גם מבנה שלם של המיקרוטובולי
ישנו התא,
ישנו עוד חלק בתא שלא הזכרנו עד כה.
ישנן כמה תאוריות המנסות להסביר
יתכן שלא למדתם אתזה בשעורי ביולוגיה,
כאילו הן יחידה איניבידואלית.
כאן התא נצבע בצבע אחר.
כאן קווים שיסמלו כרומוזומים, ויבהירו
כאשר הכרומטידות האחיות נפרדות,
כאשר הם נמשכות,
כאשר הפרופאזה מתקדמת, מעטפת הגרעין
כאשר חקרו את חלוקת התא. ראו במיקרוסקופ
כבר ניתן לכנות אותן כרומוזומים.
כדי לברר בדיוק איך
כדי שה RNA והחלבונים המשתתפים בחלוקה
כה מתואם, מדהים ויפה.
כזכור, הציטופלזמה היא כל החומר בתא
כך זה למעשה קורה.
כך שבסוף המיטוזיס יהיו בדרך כלל
כך שהם ינועו לכוונים מנוגדים של התא.
כל אחד לחוד, נביט באחד הזה,
כל אחד מהעותקים נקרא כרומטידה.
כל אחד עם מספר דיפלואידי של 2N כרומוזומים,
כל הכרומוזומים, כלומר 2N כרומוזומים.
כל כרומוזום בנוי משתי כרומטידות אחיות.
כלומר יצור העתק של עצמו
כלומר יש חלבונים שהDNA קצת כרוך סביבם.
כלשלב נפרד של המיטוזיס.
כמה תאוריות טוענות שלמעשה
כמובן גם הצנטרוזומים שהם מחוברים לצנטרוזומים
כפי שנאמר, בזמן האיטרפאזה, הDNA
כרומטידה אחות אחת נמשכת לכוון זה.
כשאנו חושבים על תא, חושבים על משהו פשוט.
כשיש שני תאים , כל אחד מהם לחוד
לאברוני התא השונים
לאחר שאמרנו זאת, נבהיר את המכניקה של המיטוזיס.
להפסיק את המיטוזיס.
לכך הם מתכוונים.
לכל אחד מהכרומוזומים
למבנה של כרומוזום.
למעשה, כשהוא בשלב האינטרפאזה
למשוך את הDNA אליו.
לפעמים מתיחסים לשלב מאוחר זה של הפרופאזה
לצדדים המנוגדים של התא, היכן שהיה הגרעין.
לשם ההדגמה נסתפק באורגניזם
לשני גרעינים נפרדים.
לשני תאים נפרדים.
מבני החלבונים שהם נקשרים אליהם נקראים
מה קורה ברמה האטומית או ברמת החלבון
מהכרומוזומים
מהר מאוד הן תיפרדנה.
מחוץ לגרעין וגם הם מתחלקים.
מיטוזיס בעצם מתיחס לתהליך ההכפלה של
מכפי שהוא באופן נורמאלי.
מכפיל את הכרומוזומים.
מסביב לגרעין.
מסביב לכל אחד מהגרעינים.
מסודר ומחובר?
מסתדרים במרכז התא
מסתדרים במרכז התא בשורה.
מעטפת הגרעין נעלמה.
מתחיל לקבל את הצורה הזו.
מתחילה להופיע ממעטפת גרעין
מתחילה להעלם.
מתכוונים לתא, לתא דיפלואידי.
נדבר על הצנטרוזומים
נדבר עליו כעת.
נדבר קצת על האופן שבו הוא מתארגן
נדגים אותו בירוק.
נדחפים יותר ויותר זה מזה
נהבה נחזור לצנטרוזומים.
נחזור ונדבר עליהם
נחזור להסתכל על התא כולו.
נכנס לשלב האינטרפאזה שלו.
נמצא במבנה של הכרומטין, כולו פתוח ופזור.
נניח שבתחילת פאזה S, ונצייר
נניח שזה צנטרומר אחד.
נניח שיש לי כאן צנטרוזום.
נניח שיש לנו תא חדש.
נסובב את התא ב90 מעלות
נצייר את התא בירוק.
נקרא מטאפאזה.
נקשרים לצנטרומרים של הכרומוזומים
נראה את החשיבות שלהם יותר מאוחר,
נתמקד רק בו.
סביב לכל אחד משני הקצוות.
סך הכל ישנן ארבע כרומטידות, שתיים לכל כרומוזום.
עדיין יש מספר דיפלואידי של הכרומוזומים.
עדיין לא מובן בדיוק
עכשיו בתא יש כפל ממה שהיה בו קודם.
עכשיו , זה חיוני
עכשיו בפרופאזה, הוא מתחיל להצתופף ולהתארגן
עכשיו הכרומוטידות נמשכות לצדדים המנוגדים.
עכשיו הן נפרדות, כך שאפשר לחשוב עליהן
עכשיו התא מוכן למיטוזיס.
עכשיו יסומן התא קצת אחרת.
עכשיו יש בו ארבעה כרומוזומים.
עכשיו ישנן שתי כרומטידות לכל כרומוזום.
עכשיו מעטפת הגרעין מתחילה להיווצר מחדש,
עכשיו מצוייר רק הגרעין.
על ידי המיקרוטובולי
עם התקדמות הפרופאזה, היא מגיעה לנקודה מסויימת,
עם כל הבקרות והאיזונים, ובכל זאת
עם סיום הפרופאזה הכרומוזומים
עסוק בפעולות יומיומיות, שזה
פרופאזה פרושו - הפאזה או השלב הראשון.
פשוט ביסודו, כי
ציטוקינזיס קורה כאשר
צנטריאול וצנטרוזום.
צנטריאולים הם המיבנים הקטנים האלה
קודם היה רק אחד ועכשיו ישנם שניים מהם.
קודם הן היו מחוברות,
קודם זה צוייר כך, להדגים איך הוא מכפיל את עצמו.
קורה לפני המיטוזיס, כאשר התא
קורית גם חלוקת הציטופלזמה, שהיא הציטוקינזיס.
קיים גם הציטוקינזיס, השנץ נוצר
קיים מכזיזם של סמנים. כאשר אחד מהחלבונים
קינטוכורים.
קצת קשה לא להתבלבל כשרואים את המילים
רוב האנשים אומרים, תראו, התא עצמו
שאינו קשור לכרומוזומים עצמם, אבל
שבו התא גדל וגדל.
שבו התא גדל.
שבכל אחד מהם יש המספר המלא 2N של כרומוזומים.
שהוא מתחלק.אבל באמת, הכרומוזום הירוק הזה
שהם כאן, ולכאן הם מושכים.
שהציטופלזמה נחלקת לשני תאים נפרדים.
שיוצאים מהצנטרוזומים.
שיש לו רק שני כרומוזומים.
שכולם קורים כאילו באופן ספונטאני
של הצנטרוזומים.
של הקינטוכורים האלה, אינו מחובר כיאות
שלב האינטרפאזה.
שלב זה נקרא אינטרפאזה S..
שלב ראשון הוא פרופאזה, והשני - מטאפאזה.
שלפעמים קוראים לו פרופאזה מאוחרת.
שמאפשר למיקרוטובולי לנוע באופן
שמיד יכנסו לתמונה. הם נמצאים
שני תאים לגמרי זהים.
שנראים כמו גלילים -צילינדים קטנים.
שקשורים לצנטרומרים של
שרוצה להכנס למונחים מדוייקים, באפן טכני,
שתי הכרומטידות האחיות, כדי לדחוף אותן הרחק זו מזו.
שתמיד מופיע השלב הזה בתחילה,
תא דיפלואידי, פרושו שיש בו בשלמות את
תארו לעצמכם איך זה כאשר ישנם 46 כרומוזומים
תיכף נראה שמהקינטוכור
תלוי איך אתם רוצים לקרוא לשלב זה,