Шта ако бисте могли да ваш сан учините ефикаснијим?
Као научника који проучава сан
ово је питање које ме је опседало
у протеклих 10 година.
Јер иако су сијалица и технологија створиле свет
који 24 часа ради и продуктиван је,
то је дошло уз цену
по наш циркадијални ритам који се природно појављује
и потребу нашег тела за сном.
Циркадијални ритам диктира ниво наше енергије током дана,
а тек смо недавно спровели глобални експеримент о овом ритму,
који угрожава здравље нашег сна
и, на крају, квалитет нашег живота.
Због тога
не добијамо сан који нам је потребан,
при чему просечан Американац спава цео сат мање
у односу на 1940-е.
Из неког разлога
одлучили смо да је похвално
да можемо да преживимо без довољно сна.
Све ово доприноси правој здравственој кризи.
Већина нас зна да је лош сан повезан са болестима
као што је Алцхајмерова, кардиоваскуларне болести,
мождани удар и дијабетес.
А ако не лечите поремећај у спавању као што је апнеја у сну
већа је вероватноћа да ћете добити многе од ових болести.
Али, да ли знате за утицај сна на ваше ментално стање?
Лош сан нас наводи да доносимо ризичне, ужурбане одлуке
и уништава нашу способност да осећамо емпатију.
Када нас недостатак сна буквално чини осетљивијима на сопствени бол,
не изненађује да нам је тешко да размишљамо о другима
и да уопште будемо добра и здрава особа
када смо лишени сна.
Научници сада почињу да схватају
да не само квантитет
него и квалитет сна утиче на наше здравље и благостање.
Моје се истраживање фокусира
на оно за шта многи научници верују да је најрегенеративнија фаза сна -
на дубоки сан.
Сада знамо да, уопштено говорећи,
постоје три фазе сна:
лак сан,
сан брзог кретања очију или REM
и дубоки сан.
Меримо ове фазе повезивањем електрода за лобању, браду и груди.
У лаком сну и REM-у
наши мождани таласи су веома слични можданим таласима у будном стању.
Али, наши мождани таласи у дубоком сну имају таласе са дуготрајним осцилацијама
који се веома разликују од можданих таласа у будном стању.
Ови мождани таласи са дуготрајним осцилацијама се називају делта таласи.
Када не добијамо дубоки сан који нам је потребан,
то кочи нашу способност да учимо
и способност наших ћелија и тела да се опораве.
Кроз дубок сан претварамо све интеракције
које остварујемо по дану
у дугорочну меморију и личност.
Како старимо,
све је већа вероватноћа да ћемо изгубити ове регенеративне делта таласе.
Тако су, на неки начин, дубоки сан и делта таласи
заправо показатељи биолошке младости.
Тако сам, природно, пожелео да добијем више дубоког сна за себе
и буквално сам испробао сваки уређај, справу, стварчицу и трик на свету -
квалитета предвиђеног за потрошаче, клинички испитане, шта год хоћете.
Научио сам пуно и открио да ми заиста треба, као и већини људи,
осам сати сна.
Чак сам и променио свој циркадијални ритам
тако што сам променио оброке, вежбе и изложеност светлости,
али и даље нисам могао да нађем начин да добијем дубљи сан у току ноћи,
све док нисам срео др Дмитрија Герашченкова
са Харвардске медицинске школе.
Дмитри ми је испричао о новим открићима у писаним радовима
у којима је лабораторија у Немачкој показала да, ако пустите одређени звук
у одговарајуће време док особа спава,
заправо можете учинити да је сан дубљи и ефикаснији.
Шта више, ова лабораторија је показала
да заправо можете да побољшате рад меморије током следећег дана
уз помоћ овог звука.
Дмитри и ја смо се удружили
и почели смо да радимо на начину да изградимо ову технологију.
Уз сараднике из истраживачке лабораторије са Универзитета у Пенсилванији
осмислили смо експерименте да бисмо тестирали свој систем.
Отада смо добили новчана средства од Националне научне фондације
и Националног института за здравље
за развој технологије која стимулише дубок сан.
Ево како то функционише.
Људи су дошли у лабораторију
и ми смо их повезали за уређаје,
од којих два имам овде;
то није модни израз.
(Смех)
Када бисмо открили да су људи у дубоком сну,
пустили бисмо звукове за стимулисање дубоког сна
за које се показало да њихов сан чине дубљим.
Демонстрираћу вам овај звук сада.
(Звучни таласи који се понављају)
Прилично уврнуто, зар не?
(Смех)
Тај звук, дакле, осцилира на истој фреквенцији као и ваши мождани таласи
када ваш мозак спава дубоким сном.
Тај звучни образац заправо припрема ваш мозак
на то да има више ових регенеративних делта таласа.
Када смо питали испитанике о звуковима следећег дана,
уопште нису били свесни да смо пуштали звукове,
а њихов мозак је ипак одговорио са више ових делта таласа.
Ево слике нечијих можданих таласа из студије коју смо спровели.
Видите доњи део приказа?
Ово показује да је звук пуштан на фреквенцији са тим осцилацијама.
Сада погледајте мождане таласе у горњем делу графикона.
Можете видети из графикона
да звук заправо производи више ових регенеративних делта таласа.
Схватили смо да можемо прецизно да пратимо сан
без повезивања људи на електроде
и да њихов сан може бити дубљи.
Настављамо да развијамо
одговарајући звучни амбијент и окружење за спавање
да бисмо побољшали сан људи.
Наш сан није регенеративан колико би могао бити,
али можда ћемо ускоро, једнога дана,
носити мали уређај
и добијати више користи од нашег сна.
Хвала вам.
(Аплауз)