Upravo sam došla iz društva
koje nosi tajnu ljudskog preživljavanja.
To je mjesto u kojemu žene drže glavnu riječ,
imaju spolne odnose da bi se pozdravile
i gdje igra vlada danima –
gdje je zabava ozbiljna stvar.
I ne, ovo nije Burning Man
ni San Francisco.
(Smijeh)
Dame i gospodo, upoznajte svoje rođake.
Ovo je svijet divljih bonoboa
u džunglama Konga.
Bonoboi su, zajedno s čimpanzama,
naši najbliži živući rođaci.
To znači da svi imamo zajedničkog pretka,
evolucijsku baku
koja je živjela prije otprilike šest milijuna godina.
Čimpanze su dobro poznate
po svojoj agresivnosti.
(Smijeh)
Ali nažalost,
toliko smo naglasili ovaj
aspekt
u našim govorima o ljudskoj evoluciji.
Ali bonoboi nam pokazuju
drugu stranu medalje.
Dok čimpanzama
upravljaju veliki, strašni tipovi,
bonobovskim društvima
upravljaju jake ženke.
Ovi su tipovi zbilja nešto razradili,
budući da to vodi visoko tolerantnom društvu
u kojemu još nije viđeno
pogubno nasilje.
Na nesreću,
bonoboi su najmanje shvaćeni
veliki majmuni.
Žive u dubinama kongovske džungle
i vrlo je teško proučavati ih.
Kongo je paradoks
– zemlja iznimne biološke raznolikosti i ljepote,
ali ujedno i srce same tame –
scena nasilnog sukoba
koji bijesni već desetljećima
i uzeo je života skoro
kao Prvi svjetski rat.
Ne iznenađuje
da ova destrukcija ugrožava i opstanak bonoboa.
Trgovina divljači i gubitak šuma
znači da ne možemo napuniti manji stadion
sa svim bonoboima koji su ostali na svijetu,
a nismo sigurni ni u to, da budem iskrena.
Ipak, u ovoj zemlji nasilja i kaosa,
možete čuti skriveni smijeh
koji se njiše drvećem.
Tko su ti rođaci?
Znamo ih kao „vodite ljubav, a ne rat“ majmuni
zato što imaju česte, promiskuitetne
i biseksualne spolne odnose
kako bi se nosili sa sukobom
i rješavali društvena pitanja.
Ne kažem da je to rješenje svih
problema čovječanstva --
jer se život bonobo majmuna
ne svodi samo na Kama Sutru.
Bonoboi se, kao i ljudi,
vole igrati cijeloga života.
Igranje nije samo dječja igra.
Za nas i za njih,
igra je osnova za učvršćivanje odnosa
i gajenje tolerancije.
Tamo učimo vjerovati,
i tamo učimo pravila igre.
Igra povećava kreativnost
i otpornost,
a sve je u stvaranju različitosti,
različitosti interakcija,
različitosti ponašanja,
različitosti veza.
I kada gledate bonoboe kako se igraju,
vidite evolucijske korake
ljudskog smijeha, plesa
i rituala.
Igra je ta nit
koja nas povezuje.
Ne znam kako se vi igrate,
ali želim vam pokazati nekoliko jedinstvenih isječaka
ravno iz divljine.
Prvo, igra loptama na bonobovski način,
i pritom ne mislim na nogomet.
Ovdje imamo
mladu ženku i mužjaka
koji su uključeni u igru lovice.
Pogledajte što ona radi.
To je možda evolucijsko podrijetlo izraza:
„uhvatila ga je za testise.“
(Smijeh)
Samo što mislim da on uživa.
Da.
(Smijeh)
Seksualne igre su česte
i kod bonoboa i kod ljudi.
I ovaj je video zanimljiv
jer pokazuje --
I ovaj je video zanimljiv
jer pokazuje domišljatost
uvođenja neobičnog elementa u igru --
poput testisa –
i također kako igra zahtjeva povjerenje
i gradi povjerenje,
a u isto vrijeme je vrlo zabavna.
Ali igra mijenja svoj oblik.
(Smijeh)
Igra mijenja svoj oblik
i može uzeti razne forme,
od kojih su neke tiše,
maštovitije, znatiželjnije –
možda se ondje čuda iznova otkrivaju.
I želim da vidite,
ovo je Fuku, mlada ženka
i tiho se igra s vodom.
Mislim, da se kao i ona i
mi ponekad igramo sami
i istražujemo granice
svog unutarnjeg i vanjskog svijeta.
I ta nas zaigrana znatiželja
vodi istraživanju, vodi nas interakciji.
I onda su neočekivane veze koje stvaramo
pravi izvor kreativnosti.
Ovo su samo mali pokazatelji
spoznaja koje nam bonoboi daju
o našoj prošlosti i sadašnjosti.
Ali oni također nose i tajnu za našu budućnost,
budućnost u kojoj se moramo prilagođavati
sve izazovnijem svijetu
preko veće kreativnosti
i bolje suradnje.
Tajna je da je igra ključ
ovih kapaciteta.
Drugim riječima,
igra je naš prilagodbeni džoker.
Da bismo se uspješno prilagodili
promjenjivom svijetu,
moramo se igrati.
Ali hoćemo li iskoristiti svoju razigranost najbolje što možemo?
Igra nije neozbiljna,
igra je nužna.
Za bonoboe i ljude,
život nije samo okrutna divljina.
U vremenima kad se čini najmanje prikladno igrati se,
moglo bi biti da su to vremena u kojima je to najnužnije.
I tako, moji kolege primati,
prigrlimo ovaj dar evolucije
i igrajmo se zajedno,
i tako otkrivajmo kreativnost,
suradnju i čuđenje.
Hvala vam.
(Pljesak)