Pojďme pohovořit o hypertenzi (vysokém krevním tlaku),
hypertenze v podstatě znamená vysoký krevní tlak.
A momentálně ji rozdělujeme do různých skupin. Použijme můj krevní tlak 115 na 75 jako příklad.
Nakreslil jsem tento obrázek, kde je tlak na této straně a čas na této straně.
a řekl jsem, že můj tlak dělá něco takového,
kde vrchol je 115,
to je systolický krevní tlak
a řekl jsem, že nejnižší hodnota je 75.
To byl můj diastolický krevní tlak.
Víme, že každý má různý krevní tlak.
Pojďme ho tedy seřadit do skupin.
Pojďme tak zjistit, kde patří jaká skupina.
A proto si nakreslíme pár číselných os.
Znázorňeme si tedy hnědou barvou systolický tlak na této straně.
A diastolický tlak na této straně.
Nakreslíme je vedle sebe.
Pokusím se je udělat stejné velké
Řekněme, že tady máme opravdu vysoký tlak, 200.
V milimetrech rtuti.
200 mmHg
A na samém spodku bude 0.
Udělejme je stejné.
Tady bude 100,
tady 120, 140, 160 a 180.
A to stejné i tady, 100.
Ale teď půjdeme opačným směrem, tedy 80,
60, 40, 20.
Možná jsme to nenakresli stejně, ale myslím, že máte představu.
Todle je tedy číselná osa a důvodem,
proč jsem nakreslil systolické hodnoty výš než distolické,
je to, že systolický tlak je všeobecně vždy vyšší než diastolický.
Proto jsem to rozdělil, ale zkrátka vidíte, že tato čísla jdou nahoru a tato dolů,
byl jsem jen trochu lenivý je kreslit všechna.
Řekněme, že můj systolický tlak je 115, kde patří?
Na této číselné ose je 115 právě tady.
A všechno pod 120 se nachází v zelené zóně,
až k 0.
Takže kdybych měl můj systolický tlak 97 nebo 103, nacházel by se pořád v zelené zóně.
A tím chci říci, že nemám hypertenzi.
Nemám hypertenzi!
To je taková pěkná bezpečná oblast, kde chceme mít krevní tlak v rámci hypertenze.
Pro diastolické tlaky, o nich víme, že se nachází v nízkém rozmezí hodnot.
Takže tato čísla budou nižší.
V bezpečné zelené zóně se budou nacházet veškeré hodnoty nižší než 80.
Takže chcete být pod 80.
A nechci tím říct, že 5 mmHg by bylo dobrých.
Mám tím na mysli, že nemáte hypertenzi.
Takže nemáte vysoký krevní tlak.
A to je velmi rozdílné od toho mít nízký krevní tlak.
Pro teď uvažujme zelenou zónu v rámci vysokého krevního tlaku.
Vezměme nyní v úvahu můj systolický tlak o trochu vyšší, někde mezi 120 a 140.
Tím se dostanu do žluté zóny.
A žlutá zóna znamená, že nemám hypertenzi,
ale už se k ní blížím.
A to nazýváme prehypertenzí.
A na druhé straně, diastolické, považujeme za hraniční hodnotu 90.
A všechno mezi 80 a 90 bude ve žluté zóně.
Prehypertenzní zóně.
Prehypertenze.
Takže tam pořád nejste.
Když se bavíme o vysokém krevním tlaku, aniž bychom jej chtěli mít, ale blížíme se k němu.
Když je nad 140, máte hypertenzi.
Takže tato zóna mezi 140 a 160 je považována za 1. stupeň hypertenze.
1. stupeň.
Pro diastolický tlak je 1. stupeň mezi 90 a 100.
Když máte systolický tlak vyšší než 160,
nebo i víc než 200. Třeba 201.
To by byl 2. stupeň.
Vidíte, že čím výš směřujete, tím vyšší je váš stupeň.
To samé platí i pro tuto stranu.
Takže budete-li mít diastolický tlak dobře nad 100, budete mít 2. stupeň hypertenze.
2. stupeň hypertenze.
Ukážu vám v rychlosti pár příkladů.
Nakreslím je jinou, žlutou barvou...
Například 145 systolického
a 87 diastolického.
145 je tady.
87 je tady.
Váš systolický tlak se nachází v 1. stupni hypertenze a diastolický ve stádiu prehypertenze.
Pokud se ocitnete v různých stádiích pro diastolický a systolický tlak,
pravidlem je vybrat vždy vyšší stádium (stupeň).
V tomto případě je 1. stupeň výš,
takže tato osoba trpí 1. stupněm hypertenze.
Abychom se ujistili, že jste vše dobře pochopili, uděláme ještě jeden příklad, tentokrát červenou...
Takže 126 na 101.
Tato osoba má 126 tady a 101 tady hned nad stovkou.
Tato osoba je tedy v prehypertenzi, když se podíváme na hodnotu systolického tlaku,
ale v 2. stupni hypertenze, pokud se podíváme na hodnotu diastolického.
A proto celkově bude v 2. stupni.
Protože, ještě jednou, pravidlo říká, že bereme vždy vyšší stupeň.
Tímto způsobem můžete zjistit, v jakém stupni hypertenze se někdo nachází.