Jeg var den første, der blev samlet op. De smed mig i en celle
De låste mig inde
i sådan et nedværdigende outfit
Hey! Jeg vil ikke høre nogle grin!
Det er mine regler!
(råb og skrigen)
Jeg havde aldrig før skreget så meget
Aldrig været så vred
Jeg var ude af kontrol
Stanford Universitet, Nordlige Californien
Et af USA's mest anerkendte institutioner
og i 1971 scenen for et af de vigtigste eksperimenter i psykologiens historie
Zimbardo: Jeg ville se, hvad der sker, når du sætter gode folk et ondt sted hen
Vil situationen kunne kontrollere din adfærd?
Eller er det indre vigtigst? - holdninger, værdier, moral
Vil det kunne hæve dig over et dårligt miljø?
Zimbardo valgte at teste dette i et fængsel
Han omdannede universitetets kælder til et fængsel
Vi satte fængselsdøre foran hver celle
Der var intet i cellerne udover 3 senge
Der var meget lidt plads
Og her havde vi isolationscellerne, kaldt Hullet, hvor fangerne kunne udsone straf
Det var et meget meget lille område
Når dørene lukkes, var det helt sort
Alle vagter bar militæruniformer
Og disse solbriller med genskin, som gør, at man ikke kan se folks øjne
Dermed mister man noget menneskeligt
Generelt ville vi gerne skabe en fornemmelse af magt over andre
I dette tilfælde magt over fangerne
Ti år tidligere havde Stanley Milgram undersøgt reaktioner på autoriteter
Han ville forstå hvordan folk kunne adlyde uretfærdige regimer, fx under holocaust
Deltagerne fik at vide at de deltog i et hukommelsesforsøg
Vil du åbne og se, hvad du skal være?
Lærer
Elev
Adskilt af en skærm skulle læreren stille spørgsmål i et spil om ord
og give elektrisk stød ved forkerte svar
Ved hvert forkert svar skulle strømstyrken forøges
Sky, hest, sten, hus?
(biip)
Forkert. 150 volt. Svar: Hest
Av! Det var det! Få mig ud herfra!
Forsøget kræver at du fortsætter. Vær venlig at fortsætte.
Deltagerne vidste ikke, at eleven var skuespiller og at han ikke fik stød
Nu får du 180 volt
Av! Det gør for ondt, luk mig ud!
Han kan ikke klare det, jeg vil ikke slå ham i hjel. Hvem tager ansvaret?
Jeg tager ansvaret. Fortsæt venligst.
Ok, næste... Langsom! Gå, Dans, Truck, Musik?
2/3 af deltagerne var parate til at give et muligt dødeligt stød pga. autoriteten
I dette tilfæde - en mand i en hvid kittel.
375 volt. Jeg tror der er sket ham noget. Jeg får intet svar.
Kan du tjekke ham?
Milgrams undersøgelser skræmte USA
De viste, at almindelige borgere kunne begå handlinger mod egen vilje
som tyskerne under nazismen.
Zimbardo var også interesseret i de sociale situationers magt
Hans eksperiment testede folks handlinger i et undertrykkende regime
Ville de acceptere? Eller handle imod?
Zimbardos eksperiment blev lavet i en tid med borgerrettighedsaktivisime
Der var en fornemmelse af studentermagt
og studenteroprør mod autoriteter
Zimbardo fandt sine deltagere blandt studerende
Folk med psykologiske afvigelser blev sorteret fra
De fik 15 dollars pr. dag
De blev tilfældigt udvalgt som enten vagt/fange
Det var som et fængsel.
Jeg ser det ikke som et eksperiment
Det var bare et fængsel styret af psykologer
Jeg var 20 og på vej i college.
Jeg ledte efter et sommerjob og fandt dette.
Det var kun 2 uger.
Man tager en uniform på og skal holde ro på disse folk
Man bliver dén person idet man tager uniformen og brillerne på og tager staven.
Jeg ledte efter et sommerjob efter første år i college.
Det var dette eller at lave pizzaer
Og dette virkede sjovere
Zimbardo tog også rollen som overordnet vagt
Han instruerede sine vagter
Vi skal holde ro og orden. Hvis nogen flygter, slutter eksperimentet.
Og I må ikke bruge fysisk vold.
I må skabe frygt og fornemmelsen af, at deres liv er kontrolleret af os.
Der vil være konstant overvågning. Vi har al magten og de har intet.
Fangerne blev bragt til kælderen
De havde bind for øjnene, skulle smide tøjet og afluses.
Selvfølgelig gjorde vagterne grin med deres genitalier.
Og dette starter fornedringen, som ikke kun sker i fænglser, men også i militæret.
Jeg skulle smide tøjet og de kaldte mig øgenavne
Jeg så på det som et job
Jeg husker at gå op og ned af gangen og kigge ind til fangerne
De slappede bare af i deres senge. Det føltes som sommerferie.
Den første dag sagde jeg "Det bliver et langt og kedeligt eksperiment"
Jeg tænkte, at eksperimentet skulle vise hvordan fænglser var et ondt sted
og derfor ville jeg hjælpe lidt med at få skabt de resultater
Jeg var konfronterende og arrogant
og sagde "nogen skal skabe lidt ravage her"
Fuck dette eksperiment og fuck Zimbardo
Den anden dag bestemte fangerne sig også for at starte sagerne.
Vagterne så, at nogle havde brugt sengene til at barrikadere dørene
Fange 8612 var en af lederne i oprøret
Først var jeg lammet. Jeg forventede ikke et oprør, for der skete intet.
Men de gjorde oprør mod deres status og mod at være anonyme
Mod at skulle følge ordre fra disse andre studerende.
Som straf blev 8612 sat i Hullet og vagterne vendte sig mod de andre fanger
Vagterne følte de nu var nødt til at være strenge.
Fangerne gjorde den fejl at benytte personlige bandeord mod vagterne
som "you little punk", "you big shit" osv.
Og vagterne blev meget vrede
Alle op! Alle op!
Det er tid til en optælling
Fangerne blev vækket midt om natten
De skulle lave fysiske øvelser
og rengøre toiletter med bare hænder
De skulle ikke have nogen form for komfort
Og de skulle aldrig vide sig sikre
fx ved at blive vækket, tvunget til at stå på linje og blive råbt ad
De skulle lave øvelser.
Når du afbryder folks søvn, bliver de forvirrede.
Og de kunne heller ikke se om det var nat eller dag.
Jeg tror jeg var ophavsmand til al denne chikane
Chikanen blev for meget for oprørsleder 8612.
Han ville forlade eksperimentet
Zimbardo svarede som fængselsleder og ikke som psykolog
Jeg sagde "Vi kan gøre det sådan, at de ikke chikanerer dig personligt"
"til gengæld vil vi have information fra dig af og til"
"ang. hvad fangerne laver"
Så jeg bad ham være vores stikker
Og sagde "tænk over det, og hvis du stadig vil gå, så fint."
8612 gik tilbage og fortalte de andre fanger, at ingen kunne forlade stedet
Han troede at vi ikke ville lade ham gå, selvom vi ikke havde sagt dette
Men det at han som lederen havde sagt dette, det gjorde eksperimentet til et fængsel
Jeg fik at vide at jeg ikke kunne stoppe. Det gjorde mig mere modløs end nogensinde.
Kort efter begyndte 8612 at vise tegn på voldsomt ubehag
"Goddamnit. Fucked up! I ved det ikke. I ved det ikke.
Jeg mener det, jeg brænder op indefra. Ved I ikke det?
Han havde en plan om at opføre sig tosset, så vi ville lade ham gå
Jeg har det dårligt, jeg har det dårligt. Jeg er nødt til at komme til en læge
Et eller andet. Jeg kan ikke blive. Jeg er fucked up!
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal forklare det, jeg er fucked up indeni.
Han starter med at lade som om
og bevæger sig langsomt over grænsen
han bliver ikke rigtigt skør, men meget forstyrret.
Så meget, at vi blev nødt til at lade ham gå
Korpi (8612): Det var en unik oplevelse
Jeg har aldrig skreget så højt i mit liv
Aldrig været så vred
Jeg var ude af kontrol
Grænsen mellem laden-som-om og virkelighed blev mere og mere uklar
Et rygte gik at 8612 ville komme tilbage med nogle venner og befri de andre fanger
Jeg overbeviste mig selv om, at det vigtigste var, at denne frigivelse ikke måtte ske.
Hvad kunne jeg gøre for at holde mit fængsel kørende?
.. ikke eksperimentet, men fængslet.
Fængslet blev flyttet til en anden del af bygningen.
Mens Zimbardo ventede på at kunne fortælle 8612 og hans venner, at forsøget var forbi
dukkede en kollega op og spurgte til forsøgets videnskabelighed.
Han sagde "Hvad er den uafhængige variabel?"
Jeg blev arrig, for han forstod ikke at der snart ville ske et oprør
Jeg havde totalt mistet identiteten som videnskabsmand
Fangeflugten skete aldrig. Vagterne havde ødelagt fængslet forgæves
og skulle nu genbygge det
Det lod det gå ud over fangerne
De hævede graden af kontrol og dominans
graden af ødelæggende adfærd
Dag 4
819 var den næste fange til at gøre oprør
Han låste sig selv inde i sin celle og ville ikke til optælling
Pga ham skulle de andre fanger lave meningsløst arbejde
Dette underminerede solidariteten mellem fangerne
som derfor accepterede tyrraniet fra vagterne.
Det var overraskende for mig, at fangerne gjorde så lidt for at støtte hinanden
efter vi var begyndt på kollektiv straf.
Nu bad fange 819 om lov til at forlade stedet.
Jeg sagde "okay, tak for din deltagelse"
"Du får penge for begge uger, selvom du går tidligt"
Han hører fangerne råbe "819 gjorde noget forkert"
og så siger han "jeg kan ikke forlade stedet", grædende.
"Hvad mener du", siger jeg
"Nej, jeg må tilbage. De må ikke tro jeg er en dårlig fange."
Og dér skiftede jeg lynhurtigt fordi
på så kort tid var en studerendes tanker blevet så forstyrret
Jeg sagde "Du er ikke en dårlig fange. Du er ikke en fange. Dette er ikke et fængsel."
Han åbner sine øje som om en sky var blevet løftet
819 bad derefter igen om at blive frisat
En reserve fra standby-listen tog hans plads.
Jeg blev ringet op: "Er du stadig ledig som udskifter?"
.. en glad kvindelig sekretærstemme
Ja, selvfølgelig
Kan du begynde i eftermiddag?
Ja, selvfølgelig
Og min rolle i eksperimentet begyndte
Jeg fik bind for øjnene, tøjet af og blev "afluset"
Han kom ind i et galehus. Fuldstændigt.
Alle havde vænnet os til den stigende aggression
den stigende magtesløshed hos fangerne
den stigende dominans hos vagterne
Og han kommer ind og siger "Hvad sker der her"
De siger "Ja, du skal ikke lave ballade. Det er som et fængsel"
Og han siger "Det vil jeg ikke, jeg vil ud"
"Nej, det kan du ikke. Det er som et rigtigt fængsel"
416, hænderne op - eller hvorfor leger du ikke Frankenstein?
Du kan være Frankensteins brud, stil dig her.
416 blev hurtigt offer for Dave Eshlemans chikane
med øgenavnet John Wayne pga. hans macho-attitude.
416, gå herover som Frankenstein og sig at du elsker 293
Det er ikke en Frankenstein-gang
Jeg traf beslutningen at jeg ville være så skræmmende, kold og ond som muligt
Tættere på!
Jeg elsker dig 293
Du smiler! Kom herned og lav 10 armbøjninger!
Jeg havde lige set et film kaldet Cool Hand Luke
Og den meste skræmmende vagt i den film, var inspiration til rollen, som jeg skabte for mig selv.
Han var kreativ i sin ondskab.
Han ville finde på nye måder at fornedre fangerne.
Hvad hvis jeg sagde at du skulle ned på gulvet og knalde gulvet? Hvad gjorde du så?
En af de bedste vagter var også på i det tidsrum
og fremfor at konfrontere den sadistiske vagt
blev han den, som gjorde ligegyldige ting - gik efter mad og den slags
og efterlod John Wayne-vagten til at bestemme.
Vi skulle hele tiden opføre os modsat det, vi følte indeni.
Hele tiden skælde ud.
Det er en af de mest undertrykkende ting, man kan gøre
Syng Amazing Grace mens du laver armbøjninger
Klar? Ned!
(fange synger)
Fortsæt!
Eksperimentet begyndte at påvirke 416
Jeg begyndte at miste min identitet. Jeg var ikke Clay. Jeg var 416.
Jeg var mit nummer og 416 ville bestemme, hvad der skulle ske.
416 besluttede sig for at sultestrejke
De skubbede til mine grænser
men det bedste jeg kunne gøre, var at skubbe deres
Efter at have misset et par måltider, så jeg at vagterne ikke var ligeglade.
Jeg fik mit resultat, de blev vrede
Jeg tænkte "hvordan tør denne nyankomne at prøve at ændre på tingene?"
Alt hvad vi havde arbejdet på i tre dage
Ved Gud, det skulle han lide for!
Frustreret over modstanden smed John Wayne nr. 416 i Hullet.
Efter at have straffet de andre fanger for hans ulydighed
opfordrede han dem til at lade deres vrede gå ud over 416
Vi sparkede på døren og slog den med vores stave
Det må have rystet meget derinde, for det skræmte nærmest livet af ham
Han råbte af mig og truede mig
Slog mig i hovedet med en pølse for at få mig til at begynde at spise
Men jeg ville ikke spise før jeg var ude
416 skulle have været en slags helt
For han var villig til at modsætte sig systemet
Men fangerne accepterede vagternes definition af ham som en ballademager
Jeg husker nogle sagde "vil du for fanden ikke spise noget!? Vi er trætte af dette her!"
Og det var bevis på, at der ikke var noget solidaritet. Ingen støtte blandt fangerne.
Mens 416 stadig var i Hullet, forsøgte John Wayne at knække ham
ved at give de andre fanger et valg
De kunne ofre noget for at få ham fri
Giv mig jeres lagner og sov på bare madrasser
eller behold jeres lagner og 416 bliver i Hullet til i morgen.
Hvad siger I?
Jeg beholder mit lagen
Han kan få mit
Vi har 3 mod 1. 416, du bliver der indtil videre.
Så bare væn dig til det.
Forsøget viser, at magt korrumperer og at det er svært at stå i mod.
Hvorfor siger folk fx ikke stop overfor en voldelig kæreste?
Vi indser, at det ikke er så let, som det lyder.
Ved enden af den 5. dag var 4 fanger brudt sammen og løsladt.
416 var på andendagen i sin sultestrejke og forsøget havde 9 dage endnu.
Den dag kom en psykologikollega forbi Zimbardos fængsel og så brutaliteten.
Vagterne havde stillet fangerne op på linje, poser over hovederne og kæder på fødderne
De marcherede forbi. Jeg kiggede op og så denne parade
Og sagde, "Hey Chris, se lige"
Christina: Jeg kiggede op og fik det helt dårligt
Jeg havde denne .. kuldegysende væmmelse af at se det.
Jeg kiggede væk og gav helt slip. Jeg tabte kontrollen.
Jeg var vred, bange, i tårer.
Zimbardo: Og jeg er virkelig vred
Vi begyndte at skændes - som i, du skulle forestille dig at være psykolog
dette er en interessant dynamik og jeg kører igennem med dette her
og hun siger "nej nej, det er fordi disse drenge lider og du er ansvarlig."
Og jeg siger "Gud ja, det har du ret i"
Dagen efter afslutter Zimbardo forsøget
Studier som disse skabte debat om etikken i at bruge mennesker som forsøgsdyr
Rigtige unge mænd led reelt, fysisk.
Fangerne følte skam
Vagterne følte skyld
Så på den måde var det uetisk. Ingen har den ret til at gøre dette mod andre.
Efter forsøg som Zimbardos og Milgrams blev de etiske vejledninger ændret
Zimbardo kunne måske have sparet en del uro ved ikke at have en dobbeltrolle
Hvis jeg skulle være overordnet vagt, skulle en anden have overvåget forsøget.
En, som var i en position til at stoppe forsøget.
Eller skulle jeg have været dette og anden skulle have været overordnet vagt.
Det var en stor fejl at være begge roller og ved at skifte frem og tilbage
Efter forsøget samlede Zimbardo deltagerne for at snakke om oplevelserne
John Wayne kom ansigt til ansigt med ham, som havde sultestrejket
Eshleman: Jeg var lidt bekymret
han kommer sikkert til at gå til mig, nu da vi er ligemænd.
Ramsay: Det sårer mig
Eshleman: Hvordan sårer det dig?
Ramsay: Jeg opdagede noget, jeg aldrig havde oplevet før.
Fordi jeg ser, hvad du kan blive til. Jeg ved, hvad du er villig til at gøre.
Jeg kan se nu, at jeg opførte mig forfærdeligt.
Jeg prøvede at forklare ham dengang, at alt hadet var en rolle, jeg spillede.
Sådan var jeg slet ikke.
Han prøvede at adskille sig selv, fra hvad han havde gjort.
Det gjorde mig vred.
Alle opførte sig efter en rolle.
Fanger, vagter, ansatte.
Alle opførte en rolle.
Det er når du begynder at skabe historien, det bliver dig.
Og dermed noget, du skal tage ansvar for.
Eshleman: Jeg så slet ikke, det var så skadeligt. Det var en del af mit eksperiment..
Ramsay: Dit eksperiment?!
Eshleman: Ja, det var en fejl. Jeg havde mit eget eksperiment.
Fortæl - jeg er nysgerrig.
Jeg ville se hvor meget folk kunne tage, før de begyndte at give tilbage.
Hvis jeg fortryder noget nu, så er det at jeg gjorde dette for det ville være interessant
at se, hvad der ville være sket, hvis jeg ikke havde skubbet til tingene.
Måske accellererede jeg bare noget, der ville være sket uanset hvad. Men det ved vi ikke.
Eshlemans adfærd testede fangerne
men det stillede også de andre vagter for et valg om de ville bryde ind eller ej.
Det overraskede mig, at ingen stoppede mig.
De accepterede bare, hvad jeg sagde og ingen modsatte sig min autoritet.
Hvorfor sagde ingen noget?
Jeg blev meget ensporet, men ingen sagde noget.
Få vagter hadede at se fangerne lide.
De sagde aldrig noget nedladende
Men ingen af de gode gjorde noget imod
at de andre vagter blev mere og mere sadistiske
Vi vil gerne tro at mennesket i kernen er god og at gode ikke kan gøre ondt
Men en måde at se på dette forsøg er
at vi sætter gode folk i en ond situation, og vi ser, hvem der vinder.
I dette tilfælde vinder det onde over det gode i mennesket.
Det viste noget meget interessant og noget ret ubehageligt om mennesker
Det virker som om at vi i hvert årti gennemgår de samme uhyrligheder og vi er nødt til at
forstå, hvorfor disse ting sker. Hvorfor folk opfører sig sådan.