Овај филм приказује догађаје који су се десили октобра 2007.
Садржи полицијски доказни материјал.
Неколико особа укључених у ове догађаје одбило је да буде интервјуисано.
Хитна служба. Снимак оператера в3.1.
21 октобар 2007...
Желите полицију, ватрогасце или хитну помоћ?
Да ли вам је потребна полиција, ватрогасци или хитна помоћ?
Потребна нам је помоћ! - У реду, гђице, помоћи ћемо вам, шта се десило?
Ми смо на перону 1, на станици...
Молим вас, морате да... мој пријатељ умире. Он крвари...
Смирите се, гђице, морате ми рећи где се тачно налазите и шта се дешава.
Не знам, на станици смо и нешто... одвело је нашег пријатеља.
Молим вас, смирите се, кажете да сте на станици,
којој станици?
Нека ми неко помогне... шта то радите? - Гђице?
Јесте ли ту? На којој сте станици?
Госпођице? Да ли сте још увек тамо?
Госпођице?
Т У Н Е Л
Влада Новог Јужног Велса...
представила је радикално решење за кризу са водом.
Планира да намести славине на напуштеном резервоару који се налази испод града.
95 милиона долара биће утрошено...
на софистициран систем за рециклажу воде у срцу Сиднеја.
Моје име је Наташа Ворнер...
и радим на вестима и актуелностима преко 10 година.
Желим да саопштавам новости.
И желим да комуницирам са јавношћу...
и мислим да је то савршено место за мене.
Министар Новог Јужног Велса за воду и животну средину...
је био под притиском током 12 месеци...
Резерве воде у Сиднеју су константно на ниском нивоу.
Ми смо прогресивна влада и у суочавању са климатским променама...
морамо да размотримо све опције и рециклажа воде...
је дефинитивно пут ка будућности.
Прво сам почела са причом фокусирајући се на владу...
која је управо објавила планове за рециклажу воде...
и хтела сам да користим напуштене подземне тунеле...
у једном од наших највећих железничких система.
Хиљаде људи овде пролази сваки дан...
не схватају да је владино решење за кризу са водом...
управо под њиховим ногама.
План је да се изгради инфраструктура за рециклажу...
и да се користе милиони галона воде задржаних у некоришћеним тунелима.
Нисам знала колико су били велики.
Скоро као један цео град испод нас.
Центар за социјално каже да тунели служе као уточиште за бескућнике у Сиднеју...
и изградња подземног система за рециклажу воде...
не би им оставила место где да оду.
Нова забринутост бескућника је да ће се поново наћи на улицама...
решавањем ове кризе са водом.
По сличном сценарију у САД, стотине бескућника...
је недавно избачено из подземних тунела...
што је изазивало кошмар у односима са јавношћу.
Можете на тренутак да видите зашто влада...
има толико проблема са избацивањем ових бескућника.
Хоћу да кажем, покушавајући да се крећете кроз...
овај лавиринт тамних тунела је веома тешко.
Покушаји да се пронађу људи који се овде крију...
је практично немогуће.
Министар за воду и животну средину је рекао да...
нема доказа да било ко живи по тунелима у Сиднеју.
Рекао је да ће се, ако буде изабран, решење...
са водом наставити.
После почетне еуфорије, прича се завршила.
Као да се све то никада није ни догодило.
Тада ми се активирао аларм у глави.
Ствари не могу једноставно да одједном нестану.
Кад год се више не расправља о нечему, морам да се питам зашто.
То је мој посао као новинара.
7. октобар
Рођенданска здравица продуцента Џон Рајса...
Живели, Џон, срећан рођендан. Моја рођенданска честитка...
Која је твоја рођенданска честитка?
Шта треба да кажем? Џон...
Заправо, могу вам испричати нешто о Џону.
За ову можда не знате, то је било давне 1991.
Моје име је Стив Милер, ја сам телевизијски сниматељ.
Радим на вестима од средине 80-тих.
Пит и ја, само што смо почели, послали су нас у први Заливски рат.
Тако да смо морали да позовемо кући Џона, преко канцеларије,
који је тада био директор вести...
и рекли му: "Пошаљи нам нешто новца...
морамо да купимо гас маске и заштитна одела."
Послали су нам 10.000 долара.
Са новцем у рукама, рекли смо: "Јебига, потрошимо га на пиво!"
Тада су засвирале сирене за ваздушни напад и сви...
ставили своје маске...
само ми нисмо, рекли смо: "Јебига".
То ја као да сте се оженили са послом, и људи са којима радите...
на крају постају као чланови ваше породице.
Он је згодан младић, али није тако добар у свом послу.
Дођи овамо. - О чему то причаш?
Причам о ономе када смо отишли у САД...
на две недеље и када си заборавио слушалице.
Сећаш се?
А да ли је неко приметио? Нико није приметио!
Он је геније. - Ето колико сам добар.
Нема потребе да чујем, осећам на дугмадима.
Када група оде на пут са својом опремом,
и када се Стив и Танглес нађу заједно...
они су професионалци, али су и као деца.
На крају дана воле да шврљају около и да се насмеју.
Сећам се Наташе када је била у другој ТВ кући...
а неколико година касније наши путеви су се укрстили.
Мој први утисак?
Још једна млада особа која је дошла...
и доста плаћена, али се још увек није доказала...
и верује да је следећа "велика ствар". - Пит!
Пословни састанак?
Продукцијски састанак.
Говорећи о продукцији,...
Морнар.
Да... продукција...
Најбоље је да ускоро то искључиш.
Пит!
Онај ко је побегао!
Не, овде сам. - Зар нисмо то пре решили?
Дођи овамо, другар.
Пит и ја имамо занимљив радни однос.
Он има веома одређен начин на који ради посао...
а ја имам свој врло одређен начин.
Понекад добро радимо заједно,
а понекад долази до малих несугласица.
Сваки пут када би се чуло њено име, ствари су се врло брзо промениле.
Када се мислима вратим у то време, само бих рекао...
"Да, нешто се ту дешава."
10 Октобар
Превод - реггае78 ... www.титлови. цом
Нашла сам видео на YouTube, који приказује пар младих...
који шире вандализам у области око тунела.
Сеф? Јеси ли урадио то?
Ти се јебено шалиш, зар не? - Научићеш их лекцијом.
Јебено, хоћу.
Ево шта ја мислим о вашег срању, МК.
У том видео клипу...
било је нешто непознато...
Прилично јасно се приметило да постоји нешто у тунелу.
Шта је то?
- Умукни.
Проклетство, јеботе, шта је то?
Они су још увек овде.
Дај ми батеријску лампу. - Сеф, хајдемо одавде. - Дај ми ту лампу, кучко!
Не, немој! Хајде! - Стварно је кул.
Мислиш да можеш да се зезаш са мојим радом?
Јебига, Сеф, идемо!
Сеф! - Сеф?
До ђавола, Сеф? Хајде!
Сачекај. Сеф, одговори ми!
Сеф! - Јебеш ово, идем одавде. - Не иди нигде! Сачекај!
Дез, хајде!
Дез, стани! - Шта то радиш? Упомоћ!
Сеф, јави се, молим те!
Када сам погледала тај видео снимак, помислила сам:
"Са овом причом могу да одем код Џона."
Знате, коначно имам нешто право.
Од када то новинар користи YouTube за истраживање?
Био је добар снимак, али тада сам помислио: Она је луда.
Када сам отишла са причом Џону, пребацио је на Пита.
Што је значило да...
Петар је имао предстојећи посао и причу у Кини...
због кога је био веома узбуђен.
И ја сам морала да му дајем вести које су га скинуле са приче.
12 Октобар
Први пут сам чуо за тунеле, као нашу потенцијалну причу,
било је баш када смо се спремали да идемо са Питом у Кини.
Имаш ли ту негде графикон фокуса?
Можеш да нам покажеш? - Да, нема проблема.
Прелепо. Радио је на овоме одавно...
и веома се трудио да буде ту где је сада.
Мислим да је имао веома добар подстицај,
који би могао бити одличан за његову каријеру. То је сјајно.
Како изгледа? - Изгледа прилично добро.
Мораш да провериш цену поправке.
Хвала, Тенглс. Лепо.
Нема више бацања камере низ степенице.
Рекао сам вам, момци, да то није моја кривица.
Радије би је носио у рукама?
Будемо ли што лакши, брже ћемо да се крећемо.
Наравно, друже. После свега идемо у Кину.
Више простора за јефтини ДВД, пиратски софтвер...
Ти си класа, другар.
Била је то чисто Џонова одлука да убаци Пита у ову причу.
У почетку ми је било мало непријатно са Питом.
Као што сам раније рекла, нисмо се увек у потпуности слагали.
Био сам веома нервозна када сам разговарала са Питом.
Нисам хтела да му кажем.
Није баш тако узбудљиво,
када уложите све своје наде у велику причу...
и онда добијете лоше вести.
У том тренутку сам мислила да радим праву ствар.
Мислила сам да је Питово одлагање пута, који је планирао...
било вредно ове приче.
Рекао да је иде да се види са Џоном.
Не знам шта се десило у тој просторији...
и ток разговора.
Али, да, он је рекао Џону за ту причу,
и мислим да је тог тренутка...
било јасно да не иде у Кину и да је Нет победила.
Зашто је Џон променио мишљење?
Хајде. Сви знамо зашто Џон фаворизује Нет.
14 Октобар
Када је Питер ушао у причу,
почели смо свакодневно да тражимо информације...
покушавајући да схватимо шта се десило са плановима за рециклажу воде.
Пит је био љут, али, знате, он је професионалац.
То га је држало дан или два и онда се смирио,
постао је онакав какав заправо јесте.
Почео је да ради своју истрагу...
имао је контакте у одбору са којима је разговарао.
И неке гласине су почеле да излазе на површину...
не само за бескућнике који живе у тунелима...
већ и за оне бескућнике који су нестали.
У том тренутку смо почели полако да мислимо...
да можда постоји нешто у томе. Тако да смо почели...
да јуримо ондашњег министра за воду.
Главна ствар која је била очигледна...
је та, да је он остао нем за ову тему.
Са нама није разговарао, нико није хтео с нама да разговара.
У том тренутку смо били игнорисани.
Ако је истина да бескућници нестају,
онда је то велика прича.
И веома важна.
Где је? - Право.
Министре!
Министар, да ли сте видели извештај о бескућницима у тунелима?
У овом тренутку не могу ништа да кажем.
Да ли сте одбацили своје планове, јер људи нестају у тунелима?
Немам коментара.
Министре, треба ли људи да буду забринути?
Да ли постоји опасност у подземним тунелима?
Онда?
У реду је. Сигурно.
Знао сам да нећемо добити ништа.
Мислим да је дефинитивно у великој размери...
било пуно људи у влади који су знали шта се догађа.
Они су знали шта се дешава тамо доле.
Знате, уз све оно што се касније догодило,
они су скривали ствари.
18 Октобар
Почео сам са обиласком неколико склоништа у граду...
и коначно сам пронашла једног одређеног бескућника...
за кога сам веровала да је живео у тунелима.
То је било... мислим, било је фантастично.
Имали смо, коначно, неког за разговор.
У реду, Тревор, само моменат. Морам да поправим микрофон.
Нисам сигуран како је пронашла Тревора, али Наташа га је пронашла.
Отишли смо у ову кућу и припремили смо га за интервју.
Добро је.
Добро, пријатељу, биће забавно. Бићеш на тв-у.
Момци, све спремно.
Тревор, ако нисте задовољни са нечим...
само ми реците.
И када вам будем постављала питања,
ако нисте сигурни око одговора, нема проблема...
средићемо то касније, зато не брините.
Добро. - Хвала.
Интервју са Тревором није био лак...
али то је било нешто што сам, ваљда, навикла да радим.
Тревор, колико сам разумела, живите тешко...
Зовите ме Трев.
Трев. У реду.
Трев, колико сам разумела, живите тешко већ дуже време.
Какве околности су вас одвеле да живите у тунелима?
Мени и мојим другарима је тамо било топло током зиме.
Све је почело одлично, тај разговор са њим.
Почео је да ми прича нешто мало о околностима,
које су га одвеле да живи у тунелима.
Почео је да ми описује како је тамо било.
И неко од ваших пријатеља. Алфија, Џонија и Харија...
и других...
да ли сада још увек живи тамо доле?
Не.
Трев?
Да ли сте добро? Да ли се осећате пријатно?
Да.
У том делу разговора, питала сам Тревора...
за оно што је можда прошао када је био у тунелима.
Питала сам га шта је видео.
Очигледно је да се нешто догодило.
Тревор, да ли знате некога ко је нестао?
Тревор, да ли вам се нешто догодило када сте били доле?
Тревор...
Јесте ли добро?
Не!
Срање.
Снимио си пре овога? - Да, јесам.
Боже...
Ово је лудо. - Знам.
Након интервјуа са Тревором, било је јасно да смо имали нешто.
Сви делови слагалице указивали су на симптоме нечега много дубљег.
И не знам чега. Требало ми је више.
Морали смо да одемо доле.
19 Октобар
Ваш позив може бити снимљен за потребе обуке.
Молим вас, обавестите свог оператера ако не желите да се ваш позив не региструје
Здраво, овде Пем.
Здраво Пем, ја сам Наташа Ворнер. Како си?
Добро сам, Нет, а ти? - Добро, хвала.
Само сам хтела ако можеш да ми нешто помогнеш.
Радим на једној причи и треба да идем у тунеле испод пословних зграда.
Можеш ли ми рећи кога да контактирам?
Добро. Каква је прича?
Види, треба ми само пола сата.
Сачекај тренутак...
Нет, жао ми је, не могу да ти помогнем.
Нико тамо не може да уђе,
И мислим да не можеш да добијеш никакву специјалну дозволу.
Ма хајде, Пем, то сам ја.
Управо тако. И други су покушавали. Не могу ти помоћи.
Стварно ми је то потребно. Пем, можеш ли ми помоћи?
- Жао ми је, Нет. Здраво. - Потребно ми је само пола сата...
Сада је лакше гледати на то...
и рећи да сам можда била под великим притиском да дођем до те приче.
У то време сам... осећала да радим свој посао.
Била сам веома сконцентрисана на свој посао.
Било је много гласина...
да је била у великој невољи,
и стварно је морала је подигне своју игру...
иначе, нестаће.
Мислим да сам уложила много труда у своју каријеру...
и мислим да је у основи све висило на овој... једној причи.
Стварно нисам имала избора.
Тенглс, како ти је глава, човече?
Пит, ја сам као ајкула. Све док сам у покрету, бићу у реду.
Идемо, ево како си изгледао
након што те је Стив извукао из базена прошле ноћи.
Стив, нова играчка.
Брале, водоотпорно. - Сва опрема.
Добар у трошењу новца мреже.
Није само водоотпорно, већ потпуно водоотпорно.
Да, друже, водоотпорно.
Можеш ли да премоташ мало? Мало ћу додати звук. Ево.
Наравно, другар.
Премотавам. - Одлично.
Пит, морам да те натерам да кажеш неке глупости.
Сачекај... Један, два.
Реци неку глупост. - "Реци неку глупост."
Ја сам тако узбуђен што идем доле у смрдљиву канализација...
Здраво. Како си прошла?
Нисам добила све дозволе, али Џон ће нас покривати.
Када је Наташа рекла да ће нас Џон покривати...
и да немамо све дозволе...
Била је то врста прилично лабавог аранжмана.
Знате, само да ту седнете и кажете, "Добро, бићемо у реду."
Јеси ли сигурна? - Да...
Када? - Вечерас.
Вечерас? Да ли смо спремни? - Да, другар.
Да, вечерас. Добро си? - Јесам.
Што пре одемо, то боље. - Да.
Као екипа, наш посао је да то снимимо и будемо плаћени.
Није наш посао да постављамо питања.
20. октобар - 10:34 ПМ.
Пит, остани иза. Снимићу Нет како улази.
У реду.
Извините момци. Сачекајте, овде је забрањена зона.
Извини, пријатељу. Можда ти нико није рекао.
Снимили би нешто само на пола сата и више ти не би досађивали
Само да направимо неколико снимака... - Морам да погледам ваше дозволе.
Дозволе? - Да...
Имаш ли дозволу? - Имам возачку дозволу.
Пит, колико имаш у новчанику?
Шалиш се, зар не?
Овде нисмо у трећем свету, неће да упали.
Момци? Време је да одете, молим вас.
Рекао сам ти. - Дођавола.
Хајде, идемо.
У овоме сам већ отишла предалеко. Тог тренутка...
нисам могла да одустанем.
Одлучили смо да пронађемо други начин за улаз.
Са или без помоћи... званичника.
Пронашли смо прилаз на другој страни.
Изгледао је као прилаз та одржавање.
Јеси ли сигурна да би Џон ово одобрио?
Мало храбрости, Пит.
Тада сам почео да се осећам као...
да би нешто могло да крене наопако.
Па сам мислио да се побринем за себе, за Тенглса...
и да се стварно побринем за све нас.
Снимио бих све што се тамо дешава...
Знате, мислио сам да морамо имати нешто што би нас заштитило у случају...
да нешто крене наопако.
Јер ако будемо проваљени и ухапшени или шта год,
имао бих доказе да то нисам био ја...
који нас је одвео тамо доле, као ни Тенглс,
већ би то била Наташа.
Узми ово.
Тако.
У реду, идемо.
У реду си? Узми ово.
Хајде, брзо.
Вратили смо све како је било...
јер нисмо желели да нас открију.
Подсећајући се на то...
вероватно је то била грешка.
Сви смо добро? - Да ли је у реду што смо овде?
То је оно што је рекла. Џон ће да нас покрива.
Када смо почели да снимамо причу...
заправо смо је почели: "Хајде да снимамо, навалимо на посао"
Пит и Наташа су се старали о уређивачком садржају...
а мој је посао је да будем ту...
и водим рачуна о снимку.
Добро, окрени се и врати. Стижем до вас чим прођем кроз капију.
Сачекајте секунд.
Тенглс и ја смо хтели да снимамо...
без ограничења, као што смо увек радили.
Није нам била потребна режија, само смо импровизовали.
Када смо ушли мало дубље, тамо се налазило мноштво тунела.
који су били тотално мрачни.
Тамо је потпуно мрачно.
Ако бисте се нашли овде и угасили светло...
не бисте знали где се налазите.
Јер постоје свуда читаве раскрснице тунела.
Када сам први пут искључио светло и стао тамо, мислио сам,
Мораћемо да држимо светло упаљеним и да се држимо заједно...
иначе можете прилично лако да се изгубите.
Тенглс? - Да?
Дођи овамо, другар.
Нешто није у реду са мојим лампом. Можеш ли да је прегледаш?
Како то мислиш? Да ли је повезана?
Можеш ли изблиза да је погледаш? - Да се није нешто заглавило?
Срање!
Како то нисам видео раније?
Хвала за то, Стив. - Очи су ми заслепљене.
Добро, идемо.
Питер је имао мапу тунела...
али што смо дубље улазили, почели смо да схватамо да није била баш тачна.
Било је целих секција тунела који се нису налазили на мапи.
Осветли ми мало овде, Стив.
Добро. Ово је улаз,
Ово је место је одакле смо дошли доле пре него што...
То није овај пут... овде га нема. Не знам зашто?
У реду, тамо.
Требало би да буде добар правац.
Када смо прошли улаз...
и ушли мало дубље у тунеле,
Моји утисци су били да је то било нешто невероватно.
Било је велико, ово место је било огромно.
Страшно је.
Срање, звучи сјајно.
Пит? Могу ли да добијем 10 минута да покријем неке снимке?
Даћу ти пет. - Пет? Да.
Били смо веома близу станице, тако да је
Питер се трудио да не будемо превише уочљиви.
Био сам импресиониран величинином, био је огроман и застрашујући.
Мислим да се свако плашио.
Доле није било тешко добити одличне снимке...
зато што обојите све својом светлошћу...
и шта год да сте снимили изгледало би сјајно.
Ово звучи јако добро. Момци, ућутите на секунд.
У реду, добро је.
Историја ових тунела, посебно ова коју гледамо,
је просто невероватна.
Подаци датирају од пре Другог светског рата.
Требало је да се користи као подземни железнички систем.
Затим у Другом светском рату коришћени су као...
склоништа од ваздушног напада.
Погледајте ово.
Садашња Влада Новог Јужног Велса...
није прва која је користила ове тунела у друге сврхе.
Стојим у делу тунела...
који је претворен у склониште од ваздушног напада током Другог светског рата.
Има све услове...
који омогућавају војницима да овде остане дуже време.
Неколико просторија су тада...
биле коришћене и преуређене за обуку САС-а.
Дакле, с времена на време су се користила у своју сврху...
па све до данашњих дана и најаве планова за рециклажу воде.
Имала сам срећу да наиђем на област где...
се очигледно види да дефинитивно постоје бескућници...
и да тамо живе.
Побро... додај ми то.
Јесмо ли? - Сачекај секунду.
Настави када будеш спремна.
Ушли смо у тунел пре скоро сат времена...
и већ смо наишли на нечији дом.
Овде можете да видите импровизовани кревет, ћебе...
и празне конзерве хране.
Проналазак оваквих ствари је био веома важан...
и од виталног је значаја за причу...
јер то је апсолутни доказ да доле постоји живот.
Иако за сада не постоји ниједан знак од ових станара...
јасно да је тврдња министра о напуштеним тунелима нетачна.
Ово је нешто што је Влада негирала.
Ово је нешто што смо могли да докажемо.
Нет, снимићу те накратко како се спушташ доле.
Да, супер.
Лампу?
Хвала.
Шта се дешава? - Шта? Ништа.
Тамо је мало тесно, дебељко. Мислиш да можеш?
Он не сме да ради у емисији.
Нет! Јеси ли добро?
Да, добро сам.
Потребна ти је помоћ? - Не, добро сам.
Нет? Слушај, снимили смо оне кревете и остале ствари...
и не морамо да идемо до тог језера.
Могли бисмо завршити остало... - Пит... Пит, добро сам!
Мислим да је то мало... - Добро сам!
Идемо даље.
Понеси ово.
Шта је то не да мира? - Једноставно, жели њену причу.
После онога што се десило прошли пут, виси на танком леду.
Да, вероватно је то.
Зато ме је Џон ставио на овај посао да осигурам да поново не зајебе.
Ако она није дорасла томе, зашто је он гура даље?
Брале, мислим да Џон жели да је пружи мало више од тога.
Онда мора да чека у реду иза тебе, зар не?
Момци, можда бисте желети да знате за убудуће...
да ови тунели прилично добро преносе звук.
И из онога што сам чула, ви сте обични шупци.
Јебига!
Дај ми батеријску лампу. - Наравно, сачекај.
Ево, другар.
Силази доле "шупку".
Пит, можеш ли то да ми подигнеш да ухватим неке звуке?
Колико?
Добро је.
Погурајте га. Пошаљите га на пут.
Шта то радимо? - Само га одгурни.
Већ си рекао.
Један, два, три, четири.
Хвала, момци.
Језеро је било тако... велико.
Мислим, обухватало је читав километар.
Веће је него што сам мислио.
Да, баш као и ја.
Тенглс и ја смо се мало шалили.
Волели смо да причамо вицеве један другом.
Ако ја не бих, он би то урадио.
Тако да сам му пришао...
на обали језера и зграбио сам га за рамена...
и гурнуо га...
и вратио сам се камери... а он је био доле.
Срање. - Тенглс, јеси ли добро?
Да. - То је твоје купање, другар.
Стив, ти... битанго.
Није смешно. Веома је хладно.
Да ти помогнем? - Не, јеботе!
Ово није... престаните да се смејете.
Колико ћемо још дуго бити овде доле?
Тенглс, чак и поред мојих зезалица...
и када дође време за посао, он постаје врло озбиљан,
и више нема времена за шале.
Креативно одељење је спремно. Само реци када.
Нет, врати се мало назад.
Дакле, када би ми ставио на знање да постоји...
неки проблем, ја сам му веровао.
Стојим испод једне од најпрометнијих железничких станица у Сиднеју.
Иза мене је заборављени водени ресурс...
који је изазвао све те контроверзе. Раније ове године, влада...
Нет, извини. Пит, јел' ти правиш ту буку? - Не.
Да ли си шапутао? - Не.
Извини, Нет. Иди испочетка.
А ви, будите тихи. Хвала.
У реду, идемо испочетка. Урадимо то.
Када год будеш спремна, Нет.
Стојим испод једне од најпрометнијих железничких станица у Сиднеју.
Иза мене је заборављени водени ресурс...
Нет, извини. Да ли се ви момци зајебавате са мном?
Какав је то звук?
Шта си то чуо, човече?
Чекај, проверићу батерију.
Добро, не знам.
Можда је твој кабл. - Каблови не говоре, Стив.
Извини, Нет. Да видимо шта можемо да урадимо.
Настави.
Ако Тенглс каже да је нешто чуо, верујем да је стварно нешто чуо.
Не могу да опишем тишину тог места...
тако да тада нисам могла да осетим... да је он нешто чуо.
Било је чудно.
Мислио сам да су то били технички проблеми...
могле су бити сметње радио фреквенције, тако нешто.
Али, Тенглс је био убеђен да се нешто дешава,
а када је озбиљан са нечим, ја му верујем.
Раније ове године, влада је најавила...
и онда отказала планове за рециклажу воде из овог језера.
Министар за воду још увек није дао разлог зашто.
Одлично. Пит, срећан? - Срећан сам. А ти, Тенглс?
Да, да, добро је.
У реду, идемо. - Хајде. Узмите ствари.
У реду, идемо.
Након што смо завршили онај део на језеру...
одлучио да одемо до просторије где се налази звоно за узбуну.
Може, Нет.
Ова просторија је била саграђена да упозори...
на ваздушни напад током рата.
Звоно је коришћено за упозори људе на опасност.
Када је звоно зазвонило, било је заглушујуће.
Протресе вам кости.
Ово звоно је реликт Другог светског рата.
Остало је овде, у склоништу против ваздушног напада...
као подсетник како је изгледао звук пред непосредну ратну опасност.
Срање, скоро ми је пробило горњу границу. Извини.
Нет, можеш ли опет да удариш у звоно?
Спреман си? - Да...
Шта мислите о?
Не, ако заиста желите да ово снимим,
боље да то урадим из ходника.
Добро. Ако нам је потребно. - У реду, две секунде.
Тенглс је одлучио да оде у следећу просторију...
до ове...
и да одатле сними...
само да би смањио ниво звука звона...
који је овде био на максималном нивоу.
Не знам пуно о снимању звука...
али прихватио сам то и помислио, "То је мало чудно".
Зашто тако? Само га мало смањити...
било би једноставније. - Стив, можеш да ми учиниш услугу?
Можеш ли да ставиш слушалице, и провериш ми ниво?
Зашто то Пит не уради? Ако може са камером, може и са звуком.
Не, пријатељу, данас сам одрадио тежак посао.
Тако је добро, Нет. - Ја ћу то урадити, пријатељу.
Жао ми је, момци, овде је исувише јак ехо.
Замолио ме је да за њега послушам аудио...
и то је било у реду.
Само ставите слушалица и слушате оно што се снима.
Тенглс, понеси ово. - Хвала.
И онда је Нет то опет поновила,
и... То је...
То је било када...
када сам га чуо.
У реду, спреман сам. - Атмосфера звона!
Када год будеш спремна, Нет...
Јеботе, шта?
Јесте ли чули то? - Да.
Тенглс!
Срање. Тенглс!
Пит, потребно ми је овде светло.
Светло, брзо! Срање! Стив где си?
Овде. Право, право!
Дај ми камеру, другар. Нестао је.
Где? Тенглс!
Шта си то чуо са слушалицама?
- Тенглс!
Да ли се са нама то зеза?
Тенглс, хајде, другар!
Стив, овамо.
Идем овуда!
Знао сам да нешто није у реду. Знао сам да се не игра.
Моја прва мисао је била само да га пронађем.
То је личило на њих...
тако да је моја реакција била да само изводе шалу.
Шта, Нет је мислила да изводимо неку шалу? Стварно?
Разговарали сте са њом?
Мислила је да се зајебавамо?
Наташа по први пут слуша аудио снимљен у...
просторији са звоном који је снимио Тенглс.
Тенглс, добро си?
Да, спреман сам.
Атмосфера звона.
Тенглс!
Можда овуда. - Не, то је ћорсокак.
Пази где стајеш.
Баш сјајно. - Шта се десило?
Батерије. Јеси ли добро?
Јесам, јебига. - Потребно ми је светло? Имаш резервну?
Да, овде је, сачекај.
Било је веома очигледно...
да није било могуће пронаћи некога или нешто, без светлости.
Имам је.
Идемо да га пронађемо. Пронаћи ћемо га, у реду?
Тенглс!
Имао сам светло са камере и знао сам да може да траје око...
два, можда три сата, максимално.
Стив, где је твоја опрема?
Стив, где ти је опрема? - Шта?
Где је твоја опрема? - У просторији са звоном.
Тамо су остале све лампе, зар не?
А ви имате једино ту лампу.
Морамо да донесемо лампе, друже. Морамо да се вратимо до звона.
Али Тенглс...
Пронаћи ћемо га. Хајдемо.
Вративши се до звона, а тамо није било ничега.
Ничега није било ту. Све ствари су нестале.
Било је само питање... Не знам, није могло да прође дуго.
Срање, све је нестало. - Шта?
Шта се ово дешава?
Била сам веома збуњена јер не верујем...
да је Тенглс то могао сам да уради.
Проклетство! Само губимо време, идемо!
Сачекај. - Хајде!
Ево, узми ово. - Пит!
Осветли ми мало, Стив.
Тенглс је ушао овде.
Ако пратимо овај пут,
вратићемо се ову просторију тако да можемо да претражимо целу област.
Добро. Значи, раздвојићемо се и опет да се нађемо овде, зар не?
Не, држаћемо се заједно. Имамо само то светло.
Колико ти батерије остало?
Имам две у торби. Идемо.
Стив... Стив! - Јебига!
Нећемо много да помогнемо Тенглсу ако трчимо около као луди.
Држимо се заједно, у реду?
Онда хајде да пожуримо.
Тенглс! - Стив, чекај!
Хајде, Нет!
Да, успаничио сам се.
Нисам желео да испаднем херој или слично.
Паметније би било да сам можда покушао нешто друго...
али то је био само инстинкт.
Тенглс!
Шта ти мислиш? - О чему?
Тенглс, да ли се зеза са нама?
Не, не би се зезао толико дуго.
Ко је онда узео наше ствари?
Ко је узео? - Не знам.
Могао би бити неки бескућник или наркоман.
Чуо сам га, Пит. - Шта си чуо?
Шта год да је. - Па, шта је то?
Стив? - Хајде да наставимо даље?
Стив? Шта је то било?
Срање. - Пазите где стајете.
Шта је овде?
Јебига.
Јеси ли добро? - Да.
Не, ништа.
Пит, већ два пута смо били овде.
Једино је преостало још језеро.
Можда је боље да се вратимо одакле смо дошли.
Можда нас тамо чека.
Како да не. Отишао је до тамо по тоталном мраку,
и сада једе Херијеву питу. - Нисам мислим то.
Можда не може да дође до нас, а ми га чекамо.
Не, Стив је у праву. Тенглс је негде доле.
Мора да је код језера.
Добро, колико ти је још преостало светла? - Имам га довољно.
Онда, у реду.
Јесте ли чули то?
Јебига! - Идемо.
Тенглс!
Овуда!
Одавде сам га чуо. Тенглс!
Стижем, другар!
Јебига! - Овде!
Помози ми. Брзо. Ухвати то! Повуци!
Хајде! Повуци! Отвори!
Срање. Стив, помози ми.
Исусе.
Стив, осветли. Осветли!
Исусе Христе.
Стив. - Да?
Његова лампа.
Јесте његова лампа, али не мора да значи да је то он.
Не могу да опишем, било...
је крви и...
углу се налазила Тенглсова лампа.
Осећао сам се према њему као да сам му старији брат.
Имали смо такву врста односа.
И он је у мене имао поверење.
Тако сам се осећао у вези тога.
Идемо. - То може бити било ко.
Хајде, морамо да идемо.
У праву је. Мора да је близу, другар. - А Тенглс?
Шта год да је то створење, мора даје близу.
Хајдемо.
То је Тенглс. - Хајде.
Идемо.
Чекај. - Шта?
Где је моја камера?
Тамо је.
Нисам је тамо оставила. - Шта?
Нисам је тамо оставила.
Пре уласка у просторију, Нет је оставила камеру,
камеру са ноћним осматрањем, на поду испред врата.
Онда смо ушли у собу.
Није прошло више од два или три минута,
а онда смо сви кренули напоље,
и онда је приметила да је камера била премештена.
Мој инстинкт је био да проверим и видим да ли је нешто снимљено.
Врати назад снимак.
Тенглс!
Ухвати то. Повуци.
Повуци! Отвори!
Вратили смо снимак и на њему се види...
да је неко подигао камеру...
са пода...
и онда је нас снимао у просторији.
Јесте његова лампа, али не мора да значи да је то он.
Идемо.
Морамо да идемо. - Она је у праву. Мора да је близу.
Шта год да је та ствар, мора да је близу.
То је Тенглс. - Хајде.
Идемо.
И онда смо пошли напоље, а камера се спушта на под...
и за тренутак хвата само један кадар.
То се десило у делићу секунде. Не знам шта је то,
али је било брзо и застрашујуће.
Проклетство.
Ово није добро.
Морамо одавде.
Нећу да га оставим овде доле са тим, шта год да је.
Стив, слушај. - Нећу да га оставим.
Види, мој приоритет си ти и Нет.
Нећу дозволити да вам се нешто деси као Тенглсу.
Морамо да изађемо горе на врх. - Ти иди. Ја ћу да останем овде.
Стив, потребна ми је твоја лампа. Хајде.
Имаш твоју.
Стив, слушај. Слушај!
Одјеби! - Слушај!
Нећу да идем! Не дирај ме!
Слушај! Слушај ме.
Где год да је то проклето створење...
биће му много теже ако останемо заједно.
То је срање. - Слушај. Морамо да се попнемо горе.
Треба да потражимо помоћ. Ако доведемо овде помоћ...
имаћемо више шансе да пронађемо Тенглса.
Проклети Тенглс, човече. - Знам, пријатељу.
Са тобом сам.
Хајде.
Пит је био у праву,
али било ми је тешка помисао да морам иза себе оставити Тенглса.
То је била најтежа ствар коју сам морао да урадим.
Је ли он у реду? - Само му дај неколико минута.
Какав је план?
План је да се губимо одавде. Да изађемо горе.
Шта?
Мислим да треба да останемо и потражимо Тенглса.
Ниси ти овде због Тенглса. Ниси овде због Тенглса.
Срање!
Овуда.
Јебига!
Назад, назад! Искључите светло!
Срање!
Шта је то?
Има ли кога доле?
То је чувар. Срање, то је чувар.
Ко је тамо? - Друже, то ми смо. Филмска екипа.
Момци, рекао сам вам да не силазите доле. - Да, знам, извини.
Наш пријатељ је нестао.
Неко... нешто га је одвело.
Добро, желим да сви пођете са мном.
Шта се овде дешава?
Реци нам шта се овде дешава! - Нет, сачекај, Нет...
Идемо одавде. - Хоћеш ли нам помоћи?
Трчи!
Хајде! Настави да трчиш!
Напред, Нет.
Срање! Не тамо.
Овде! Овде.
Искључите светло. Стив, искључи светло!
Где смо?
Шта је то?
Не знам.
Останите доле, можда је близу.
Јесте ли видели? - Не.
Шта год да је, огромно је.
Нет... искључи то.
Јесте сви добро? - Добро сам.
Како рука?
Дај ми камеру. Да погледам.
Ударио сам у нешто када смо трчали. У реду је.
Срање, Стив. Изгледа лоше.
Пит, морам да видим.
Усмери овде. - Не изгледа добро.
Не могу да видим. - Тако. Јел' видиш.
Баш ту.
Жао нам је, јеси ли добро?
Бићу добро. - Сигурно?
Хвала.
Да ли сте спремни да ускоро кренемо? Не можемо да останемо.
Потребан ми је само минут. - Шта ако се та ствар поново врати?
Не знам.
Можемо ли да се изборимо са овим? - Сумњам.
Наша једина брига је да се сада извучемо одавде.
Момци, мислим да је отишло.
Хајде да кренемо.
Стив? - Да?
Јеси ли добро? - Да, добро сам.
Хајдемо. - Само будимо тихи.
Дај ми камеру.
Само тихо.
Идемо.
Остани близу.
Овуда.
Чекај, чекај.
Срање.
Пит... - Срање!
Ово није био пре овде. - Пит.
Шта то радиш? - Није на мапи.
Као није на мапи?
Постоји само један пут. Овде има два.
Пит, реци куда. - Смири се. Ово није лако, у реду?
Мораш то да решиш. - Умукни и пусти ме да размислим.
Нет, смири се.
Овуда. Оданде смо се вратили. То је овуда.
Шта ако то није прави пут?
Онда ћемо потражити најбезбеднију просторију и тамо ћемо сачекати.
Да, то је добар план. - Џон ће схватити јер га нисмо позвали
и послаће некога да нас пронађе.
Џон зна да смо овде, зар не?
Нет...
Реци ми да Џон зна да смо овде.
Ти се шалиш.
Не могу да... Ти то озбиљно?
Били... били сте ми потребни, момци. - Знао сам!
Момци, били сте ми потребни за ово. - Били смо ти потребни? - Да.
Управо смо изгубили пријатеља.
Још увек ти је потребна твоја проклета прича?
Не. - Молим? - Јеби се.
Јеби се. - Снизи свој глас.
Мислиш да си новинар?
Дошли смо овде по причу, зар не?
А сада имамо нешто важније, и бежиш преплашен!
Ово је твоја проклета прича.
Хоћеш ли да испричаш своју улогу пред камером?
Хајде.
Какво је твоје учешће у овоме?
Хоћеш ли да нам кажеш како си изгубила пријатеља...
због своје јебене глупости?
Хајде. Чекам.
Јеби се. - Хајде, Нет.
Хајде.
Најбољи новинари могу да раде под било којим притиском...
и под било каквим околностима, хајде.
Не може рећи никакво срање, зар не? Знаш ли зашто?
Зато што то ниси, Нет.
Једноставно ниси.
Ти си јебени патетик.
Овуда. - Да.
Срање.
Слушај.
Шта, дођавола?
Шта?
Шта је то?
Чујеш то? - Овуда.
Искључи светло.
Отвори врата, Нет.
Отвори их. Отвори.
Језеро је овде.
Проклетство!
Дај да видим.
Да ли је то Тенглс?
Шта је то? - Није Таглес.
Шта се десило са његовим лицем? - Исусе.
Његове очи. Исусе.
Шта се дешава? - Морамо да му помогнемо.
Дај да видим.
Срање. Видело нас је.
Морамо да идемо, хајде, брже!
Стив!
Срање! Идемо.
Хајде, брже, брже!
Исусе. Куда? - Овамо! Брже!
Куда? - Овуда, овуда!
Стив! -Трчи!
Брже! Настави да трчиш!
Стив! Да ли је још увек иза нас?
Мислим да смо му побегли! - Јеси ли сигуран?
Мислим! - Срање.
Мислим да смо му побегли!
Мислим да нас више не прати.
Овуда. Овде има светла. Ево, овде.
Шта је то? - Мислим да је главни градски тунел.
Ово је лоше место да останемо.
Бескорисно.
Проклетство, Пит.
Мораш да се смириш. Тамо нема никога.
Молим вас, неко... упомоћ.
Упомоћ!
Упомоћ! - Нет, молим те. Пусти то. Хајде.
Мораш да будеш тиша! - Упомоћ!
Нет, Нет!
Упомоћ!
Не смеш да вичеш.
Ућуткај је мало.
Имаш нешто? Видиш ли нешто?
Осветли тамо! Осветли.
Не.
Жао ми је.
Уреду је. - Жао ми је.
Нема везе.
Жао ми је. Извините!
Све је постало јасно.
Била је то моја грешка.
Никада нисам желела да ствари изађу ван контроле.
Нисам желела да изневерим Питера. Мислим...
да сам тада донела праву одлуку...
и нисам желела да га изневерим.
Стив, овамо. Брзо, брзо. Хајде.
Овуда горе.
Пењи се, Нет.
Хајде.
Нет, узми ово.
Устани! Хајде!
Мој природни инстинкт био је да се окренем са светлом...
и погледам шта се дешава.
Чуо сам тај звук, Пит вришти и...
чим је светлост обасјала просторију,
то створење је нестало. Окренуло се и отишло,
и тада ми је синуло,
да је светлост била наш једини начин да га држимо подаље.
Срање. Јеси ли добро? - Хајде!
Јеси ли видео то?
Отишло је. - Губимо се одавде. Хајде.
Не воли светлост. - Онда, настави.
Чекај. Нет.
Нет!
Не!
Хајде!
Хајде, копиле! - Пит! Пит, не!
Хајде! Хајде!
Било је као да је вребало...
позицију да нас дохвати.
То ме је подсетило на лава који покушава да...
издвоји из стада једну животињу,
издвоји једну слабу, која је лака за напад.
Срање! Нестаје светло!
Срање! - Стив!
Срање! Назад, назад!
Назад! Проклетство!
Овуда.
Шта је било?
Не, ћорсокак... ово је ћорсокак.
Исусе.
Мислила сам да је све готово.
Више није било места где да побегнемо.
Онда сам угледала мали отвор у зиду.
Пит, узми ово, узми ово.
Узми!
Помози јој, Пит.
Држи лампу.
Полако, Нет. - Тише.
Тише.
Стив, улази.
Шта? - Улази унутра.
Хајде, идеш прва.
Хајде, Нет. Добра девојка.
Брзо, узми ово.
Ево, Нет.
Тишина.
Ово није добро. - Стив!
Стив, да ли је... Боже.
Ово није добро.
Стив. - Да?
Морамо да идемо.
Проклетство!
Светло, друже, светло. - Жао ми је.
Батерије су отишле. Стив...
Срање, треба ми овде светло. - Брзо, Нет, светло.
Нет, светло! - Дај ми батеријску лампу.
Срање! Не ради. - Исусе. Остала је само једна.
Хајде, хајде.
Стив, треба ми светло.
Треба нам то проклето светло. Стив, треба нам светло!
Хајде!
Исусе.
Сада...
Стив.
Одвело је. Одвело је Нет.
Морамо да идемо.
Хајде.
Нет! - Нет!
Пусти је! Пусти је, копиле!
Нет!
Ухвати је!
Хајде, брже! - Хајде Нет, добро је, идемо.
Хајде!
Хајде, копиле!
Хајде, Нет! Хајде, идемо!
Не. - Брже!
Не. - Хајде.
Хајде.
Чекај! - Хајде.
Али Пит... - Идемо!
Не Стив, не можемо да одемо. Морамо...
Нет, хајде! Настави!
Не! - Морамо да идемо!
Не могу да оставим Пита! - Морамо да идемо!
Хајде, Нет. - Морамо да наставимо.
Мислим да нас Пит тражи...
и не желим да га оставим тамо.
Хајде! Хајде.
Петар је желео да нас спасе, схватам то.
Али, нисам желела... нисам желела да га тамо оставим.
Хајде. - Момци!
Хајде.
Срање! - Момци!
Проклетство. То је Пит.
Хајде, другар!
Када сам чуо Питов глас...
који се чуо из мрачног тунела,
нисам очекивао да ћу га поново чути.
Пит, не... - Не могу да...
Не..
Идемо.
Идемо!
Не, Пит...
Пит, јеси ли добро? Остани са мном. - Помоћ! Позовите помоћ!
Треба ми телефон! Дајте ми телефон!
Да ли вам треба полиција, ватрогасци или хитна помоћ?
Потребна нам је помоћ! - У реду, гђице, помоћи ћемо вам, шта се десило?
Ми смо на перону 1, на станици...
Молим вас пошаљите некога!
Мој пријатељ умире. Крвари! - Молим вас, смирите се, гђице.
Морате да ми кажете где сте и шта се дешава.
Не знам, ми смо на станици...
и нешто... нешто је одвело нашег пријатеља!
Молим вас, смирите се, кажете да сте на станици...
На којој станици? Упомоћ! Нека ми неко помогне!
Шта то радите?
Госпођице? Да ли сте још увек тамо?
Пит...
Тако ми је жао, Пит.
Тешко је сада говорити о томе.
Али, нисам знао да тог тренутка умире.
Мислио сам да ћемо сви бити добро.
Мислим...
било је тако тешко да стигнемо довде где смо сада,
и тог тренутка, мислио сам да ћемо бити у реду.
Око нас је било људи, било је светла.
И ја... урадио бих више
да сам знао да ће тамо да лежи и умире.
Осећам да сам могла више да учиним да помогнем Питу.
Лако је рећи...
урадили би ствари другачије, али
једноставно... то уопште не би било фер.
Први болничар ми је рекао...
да су покушали све да ураде...
и прошло је мало времена док су одвојили Нет од њега.
И полако, полако, тог тренутка сам схватио.
Сви су се удаљили од њега.
Само је ту лежао, и није се померао.
А ја сам... Само сам помислио: "Проклетство".
Осећам се... Осећам се одговорном.
Не желим да кажем да осећам да је то моја кривица.
Питер Фергусон је проглашен мртвим у 7:37, 21 Октобра, 2007.
Према извештају истражног судије, умро је због обилног унутрашњег крварења.
Не знам тачно како сам се од те ноћи променила.
Не могу да престанем да мислим, били смо тако блиски.
Помоћ је била баш ту.
Ићи ћу изнова и изнова.
Константно.
Шта бих могла друго?
Наташа Ворнер је дала отказ после догађаја у подземљу.
Више не ради као новинар.
Био сам бесан на све и на свакога.
Владу...
Полицију...
Мислим, колико вам треба још доказа?
Жалосно је сада, у овом тренутку, да мислим на то. Бесмислено је.
Проклето је тужно.
Стив Милер и даље ради као сниматељ вести.
Судбина Џима "Тенглса" Вилијамса, остала је непозната.
Његова породица још увек тражи одговоре.
Полицијска истрага је затворена због "контрадикторних доказа"
Упркос неколико захтева, ниједан представник владе...
или полиције није пристао да буде интервјуисан за овај филм.
Превод - реггае78 Ћирилица: слаксм