Dogodilo se nešto u rano jutro
2. maja 2000. što je imalo snažne posledice
na funkcionisanje našeg društva.
Ipak, to skoro niko tada nije primetio.
Promena je bila tiha, neprimetna,
sem ako ste tačno znali šta da očekujete.
Tog jutra je predsednik SAD-a Bil Klinton
naredio da se aktivira poseban prekidač
na orbitirajućim satelitima Globalnog pozicionog sistema.
Istog trenutka, svaki civilni GPS prijemnik na svetu
prešao je sa grešaka veličine fudbalskog terena
na greške veličine male prostorije.
Ne mogu se dovoljno naglasiti posledice
koje ova promena tačnosti ima po nas.
Pre toga nismo imali
navigatore za automobile sa detaljnim uputstvima,
jer tada GPS nije znao
u kom ste delu grada, a kamoli u kojoj ulici.
Za geolociranje je bitna tačnost
i situacija se stalno poboljšavala poslednjih 10 godina.
Sa više baznihi zemaljskih stanica,
boljim prijemnicima i algoritmima,
GPS sada može da vam kaže ne samo u kojoj ste ulici,
već i u kom delu ulice.
Ovaj stepen preciznosti
otvorio je put naletu inovacija.
Mnogi od vas su danas pronašli put
uz pomoć GPS navigatora ili pametnog telefona.
Papirne mape zastarevaju.
Međutim, nalazimo se na korak od nove revolucije
u preciznosti geolociranja.
Zamislite da je pozicioniranje u krugu od dva metra
koje nam sadašnji telefoni i GPS navigatori pružaju
bedno u odnosu na ono što bismo mogli dobiti.
Odavno se zna da, ako obratite pažnju
na noseću fazu GPS signala
i ako imate internet konekciju,
možete da pređete sa metarske na centimetarsku,
pa i milimetarsku preciznost u pozicioniranju.
Zašto ovo nije moguće na našim telefonima?
Siguran sam, samo zbog nemaštovitosti.
Proizvođači nisu ugradili ovu tehniku noseće faze
u jeftine GPS čipove
zato što nisu sigurni šta bi obični ljudi radili
sa geolociranjem toliko preciznim da biste mogli pronaći
bore na svojoj šaci.
Međutim, vi, ja i drugi inovatori
vidimo potencijal u ovom novom stepenu preciznosti.
Zamislite, recimo, aplikaciju za unapređenu stvarnost
koja postavlja virtuelni svet s milimetarskom preciznošću
na fizički svet.
Mogao bih ovde da izgradim 3D strukturu
s milimetarskom preciznošću, koju biste videli samo vi
ili moji prijatelji kod kuće.
Ovaj stepen pozicioniranja nam je cilj
i uveren sam da će, verovatno za nekoliko godina,
ova vrsta hiper-preciznog pozicioniranja pomoću noseće faze
postati jeftina i raširena,
a posledice će biti izvanredne.
Sveti gral je, naravno, GPS tačka.
Sećate li se filma "Da Vinčijev kod?"
Evo profesora Langdona kako proučava GPS tačku,
za koju mu saradnik kaže da je uređaj za praćenje
precizan u krugu od pola metra bilo gde na svetu,
ali znamo da je u stvarnom svetu
GPS tačka nemoguća, je l' tako?
Pre svega, GPS radi samo napolju,
a sem toga, ne proizvode se toliko mali uređaji,
naročito ako moraju da prenose
svoja merenja preko neke mreže.
Ovi stavovi su bili potpuno razumni
pre nekoliko godina, ali se situacija promenila.
Postoji snažna sklonost ka umanjivanju,
ka većoj preciznosti, do te mere da je pre koju godinu
GPS uređaj za praćenje izgledao kao ova kabasta kutija
levo od ključeva.
Uporedite to sa uređajem proizvedenim pre nekoliko meseci
koji se pakuje u nešto veličine priveska za ključeve,
a ako pogledate najmoderniji
kompletan GPS prijemnik, koji je svega
centimetar širok i precizniji nego ikada,
shvatićete da će GPS tačka uskoro preći
iz filmova u stvarnost.
Zamislite šta bismo mogli da uradimo u svetu punom GPS tačaka.
Ne samo da nikad više ne biste gubili novčanik ili ključeve
ili dete kada ste u Diznilendu.
Kupovaćete GPS tačke na veliko i lepićete ih
na sve što imate, a što je vrednije od nekoliko desetina dolara.
Nisam mogao da nađem cipele pre nekog jutra
i, kao i obično, morao sam da pitam ženu da li ih je videla.
Ne bi trebalo da mučim ženu takvim sitnicama.
Trebalo bi da mogu da pitam kuću gde su mi cipele.
(Smeh)
Vi koji ste prešli na Gmail,
setite se kako je bilo lepo
umesto organizovanja mejlova prosto ih pretraživati.
GPS tačka će uraditi istu stvar sa onim što posedujemo.
Naravno, postoji i druga strana priče u vezi sa GPS tačkom.
Bio sam na poslu pre nekoliko meseci
i zazvonio mi je telefon.
Moja sagovornica, zvaćemo je Kerol,
bila je u panici.
Naime, njen bivši dečko iz Kalifornije
pronašao ju je u Teksasu i stalno ju je pratio.
Možda biste se već zapitali zašto je baš vas pozvala.
Ja jesam.
Zapravo je postojao tehnički aspekt Kerolinog slučaja.
Kad god bi se njen bivši dečko pojavio,
u najčudnije doba i na najčudnijim mestima,
nosio je otvoren laptop
i s vremenom, Kerol je shvatila da je postavio
GPS uređaj za praćenje na njen auto,
pa me je pozvala da ga isključim.
"Treba da odete kod nekog mehaničara
da vam pogleda kola", rekao sam.
"Već sam to uradila", rekla mi je.
"Nije primetio ništa neobično
i rekao je da bi morao potpuno da rastavi kola."
"Onda idite u policiju", rekao sam.
"Već sam to uradila", odgovorila je.
"Nisu sigurni da je ovo zlostavljanje,
a nisu tehnički opremljeni da bi mogli da pronađu uređaj."
"Dobro, a FBI?"
"I sa njima sam razgovarala, ista priča."
Predložili smo da dođe u moju laboratoriju
da bismo obavili radio skeniranje automobila,
ali nisam bio siguran da bi to uspelo,
pošto neki od ovih uređaja
prenose podatke samo unutar bezbedne zone
ili kada se auto kreće.
To je bilo to.
Kerol nije ni prva i svakako ni poslednja osoba
koja će se naći u tako strašnom okruženju,
zabrinjavajućoj situaciji izazvanoj GPS praćenjem.
Dok sam se bavio njenim slučajem,
otkrio sam da zapravo nije potpuno nelegalno
staviti uređaj za praćenje na tuđi automobil.
Vrhovni sud je presudio prošlog meseca da policajac
mora da dobije nalog za praćenje tokom dužeg perioda,
ali zakon nije precizan u vezi sa civilima koji to rade,
tako da ne treba brinuti samo o Velikom Bratu,
već i o Velikom Komšiji. (Smeh)
Postoji jedna alternativa koju je Kerol mogla preduzeti,
veoma delotvorna.
Zove se Wave Bubble (Mehur za talase).
To je slobodno dostupan GPS blokator,
razvila ga je Limor Frid,
postdiplomac na MIT-u, i Limor ga naziva
"alat za povratak našeg ličnog prostora".
Ako uključite prekidač, stvorićete mehur oko sebe
kroz koji GPS signali ne mogu da prolaze.
Mehur ih potisne.
Limor je ovo osmislila delom zato što se, kao Kerol,
osećala nebezbedno zbog GPS praćenja.
Onda je objavila svoj nacrt na internetu,
a ako nemate vremena da sami napravite taj uređaj,
možete da ga kupite.
Kineski proizvođači sada prodaju hiljade
skoro identičnih uređaja putem interneta.
Sad možda mislite da Wave Bubble zvuči odlično.
Trebalo bi da ga nabavim. Bio bi koristan ako mi neko nekad bude pratio kola.
Ali obratite pažnju na to da je on praktično nelegalan
u SAD-u.
Zašto?
Zato što uopšte nije mehur.
Njegovi signali se ne zaustavljaju na ivici
vašeg ličnog prostora ili ivici vašeg automobila.
Šire se i blokiraju nedužne GPS prijemnike kilometrima oko vas. (Smeh)
Ako ste u poziciji Kerol ili Limor
ili nekoga koga plaši GPS praćenje,
možda mislite da ne bi bilo loše da uključite Wave Bubble,
ali zapravo rezultati mogu biti užasni.
Zamislite, recimo, da ste kapetan kruzera
koji pokušava da se kreće kroz gustu maglu,
a neko od putnika uključi Wave Bubble.
Odjednom vam GPS signal nestane
i ostali ste samo vi i magla
i ono što uspete da očitate sa radarskog sistema
ako se sećate kako da ga koristite.
Više se ne održavaju svetionici,
a LORAN, jedina rezerva za GPS,
prestao je da se koristi prošle godine.
Naše savremeno društvo ima poseban odnos sa GPS-om.
Skoro se slepo uzdamo u njega.
Duboko je ugrađen u naše sisteme i infrastrukturu.
Neki ga zovu "nevidljiva alatka".
Uključivanje Wave Bubble-a bi moglo biti gore od nezgode.
Moglo bi biti smrtonosno.
Zapravo, u svrhe zaštite sopstvene privatnosti
po cenu opšte dostupnosti GPS-a,
postoji nešto još snažnije
i opasnije od Wave Bubble-a,
a to je GPS "prevarant".
Ideja GPS "prevaranta" je jednostavna.
Umesto da blokirate GPS signale, lažirate ih.
Imitirate ih, a ako to dobro odradite,
uređaj koji napadate neće uopšte znati da ga zavaravate.
Pokazaću vam kako to funkcioniše.
Unutar svakog GPS prijemnika postoji kriva
koja odgovara pravim signalima.
Ove tri crvene tačke predstavljaju tačke praćenja
koje pokušavaju da ostanu centrirane na toj krivi.
Ali ako pošaljete lažan GPS signal,
pojaviće se još jedna kriva, a ako uspete da te dve krive
savršeno preklopite, tačke praćenja neće pronaći razliku
i biće prevarene snažnijim, falsifikovanim signalom,
dok će stvarna kriva biti potisnuta.
U ovom trenutku je sve gotovo.
Lažni signali sada potpuno kontrolišu ovaj GPS prijemnik.
Je li ovo stvarno moguće?
Može li neko stvarno da manipuliše
vremenom i pozicioniranjem GPS prijemnika
tako jednostavno, pomoću "prevaranta"?
Jednom rečju, da.
Ključno je to što su civilni GPS signali
potpuno otvoreni.
Nemaju enkripciju. Nemaju autentikaciju.
Širom su otvoreni, osetljivi na bilo kakav napad.
Ipak, donedavno
niko nije brinuo o lažnim GPS signalima.
Ljudi su zaključili da bi bilo previše komplikovano
ili preskupo da to neki haker uradi.
Ali moj drug sa postdiplomskih studija i ja
to nismo tako videli.
Znali smo da ne može biti tako teško,
a hteli smo da to prvi napravimo
da bismo predupredili problem
i mogli da pomognemo u zaštiti od lažnih GPS signala.
Veoma jasno se sećam nedelje kada se sve odigralo.
Sklopili smo uređaj u mojoj kući, što znači
da mi je dodatno pomagao i moj trogodišnji sin, Ramon.
Evo Ramona (Smeh)
kako traži malo pažnje od tate u toku te nedelje.
Na početku je uređaj bio samo gomila kablova
i kompjutera, ali smo uspeli da ga spakujemo
u malu kutiju.
Trenutak poput doktora Frankenštajna,
kada je uređaj proradio,
a ja na trenutak ugledao njegovu užasnu moć,
došao je kasno jedne noći kada sam testirao uređaj
na svom Ajfonu.
Pokazaću vam stvarni snimak
tog prvog eksperimenta.
Stekao sam potpuno poverenje u ovu plavu tačkicu
i njen umirujući plavi oreol.
Kao da govore.
Rekli bi: "Evo te. Evo te." (Smeh)
I "možeš da nam veruješ."
Zato mi je svet izgledao jako čudno.
Osećao sam se praktično prevareno
kada je ova plava tačkica krenula od moje kuće
i pobegla ka severu ostavljajući me za sobom.
Ja se nisam kretao.
Tada sam u ovoj pokretnoj plavoj tačkici
video potencijal za haos.
Video sam avione i brodove koji skreću sa puta,
dok kapetan prekasno shvata da nešto nije u redu.
Video sam kako GPS sat
njujorške berze
kvare hakeri.
Teško da se može zamisliti kakav biste haos
mogli izazvati ako biste znali šta radite
sa GPS "prevarantom".
Međutim, postoji jedno pozitivno svojstvo
GPS "prevaranta".
To je krajnje oružje protiv invazije GPS tačaka.
Zamislite, recimo, da vas neko prati.
Možete potpuno prevariti tu osobu
tako što se pretvarate da ste na poslu dok ste zapravo na odmoru.
Ako ste Kerol, možete navesti svog bivšeg dečka
da ode na neki prazan parking
gde ga čeka policija.
Fasciniran sam sve stvarnijim sukobom
između privatnosti, s jedne strane,
i potrebe za čistim radijskim spektrom, sa druge.
Ne možemo tolerisati blokiranje i lažiranje signala,
ali, pošto nema pravnog puta
da zaštitimo svoju privatnost od GPS tačke,
je li uopšte čudno što ljudi to žele da uključe,
što to žele da koriste?
Nadam se da ćemo uspeti da rešimo
ovaj sukob nekom
još neizmišljenom tehnologijom.
U međuvremenu, spremite se za zabavu
jer će se stvari zakuvati.
Tokom narednih nekoliko godina,
mnogi od vas će postati ponosni vlasnici GPS tačke.
Možda ćete imati i punu kesu takvih uređaja.
Nikad više nećete gubiti svoje stvari.
GPS tačka će promeniti vaš život iz korena.
Ali hoćete li odoleti iskušenju
da pratite druge ljude?
I hoćete li odoleti iskušenju
da uključite lažan GPS signal ili Wave Bubble
da biste zaštitili svoju privatnost?
Kao i obično, tik iza horizonta
čekaju nas nada i opasnost.
Biće zanimljivo videti kako će se ovo završiti.
Hvala vam. (Aplauz)