Nes ši melodija kažkaip man primena tave
Ją leidžiu vėl ir vėl
Iki kol pats užmiegu
Atvaizdas veidrodyje
Rodo, jog laikas namo
Bet išeiti negaliu
Nes tavęs šalia neturiu
Atvykęs pagalvojau, kad mačiau tave išeinančią
Rankoje nešinčią batelius
Pagalvojau, jog ir vėl tiesiog sapnuoju
Kaip kaskart sutinku tave
Dabar trečia nakties, o aš vis bandau perkalbėti tave
Palikau ne vieną praleistą skambutį, o į žinutes man atsakai:
"Kodėl skambini tik būdamas apsvaigęs?
Labas, kodėl man skambini tiktai apsvaigęs?"
Kažkur tamsoje
Kalba tas pačias nesamones
Man reikia žmogaus
Ar šiąnakt tu laisva?
Darosi vis sunkiau priversti tave klausytis
Kai kalbu vis greičiau
Nesugebu priimti teisingų sprendimų
Tuomet man kyla blogos mintys
Dabar trečia nakties, o aš vis bandau perkalbėti tave
Palikau ne vieną praleistą skambutį, o į žinutes man atsakai:
"Kodėl skambini tik būdamas apsvaigęs?
(kodėl skambini tik būdamas apsvaigęs?)
Labas, kodėl man skambini tiktai apsvaigęs?"
Nepanašu, jog tau vis dar rūpiu
Jausmas lyg kažkur nesuspėsiu
Neradau, ką tikėjausi rasti
Tu pasakei: "Reikia anksti keltis, jau laikas eit miegoti.
Ir man jau nusibodai,
Tad kodėl skambini tik būdamas apsvaigęs?"
Kodėl man skambini tiktai apsvaigęs?