Ha önök a Föld bolygón élnek,
és ahhoz a hétmilliárdhoz tartoznak, akik naponta ételt vesznek magukhoz,
kérem, figyeljenek jól,
mert a következő három évtizedben
generációnk egyik legfontosabb
globális feladatával kell szembenéznünk.
És nem az éghajlatváltozásra gondolok,
hanem az élelmezésre és a mezőgazdaságra!
2050-re a bolygó lakossága várhatóan eléri a 9,8 milliárdot,
és ennek 68%-a városi környezetben fog élni.
E hatalmas népesség élelmezéséhez
a mezőgazdasági termelést
70%-kal kell növelnünk.
Hogy érezzék a nagyságrendet:
a következő 35-40 évben több élelmiszert kell termelnünk,
mint a megelőző 10 000 évben összesen.
Ráadásul nemcsak a népesség növekszik,
hanem a népsűrűség is,
ezért a lényegesen több élelmiszert lényegesen kisebb területen
és sokkal kisebb ráfordítással kell megtermelnünk.
Az óriási demográfiai változások okozta nehézségeket tovább súlyosbítják
a mezőgazdaság előtt álló kihívások.
Világszinten az összes megtermelt élelmiszer egyharmada veszendőbe megy.
Ez 1,6 milliárd tonna élelmiszer,
ami piacra szállítás közben,
vagy hűtőszekrényeinkben romlik meg,
vagy amit az üzletek és éttermek
nap végén egyszerűen kidobnak.
Minden egyes évben 600 millióan
betegszenek meg szennyezett élelmiszertől,
ami rávilágít az általános élelmiszer-biztonság hiányosságaira.
Továbbá, nem meglepő módon,
a mezőgazdasági ágazat
a friss víz messze legnagyobb felhasználója,
a bolygó összfogyasztásának 70%-ával.
Nos, megnyugtatom önöket,
hogy a mezőgazdasági ágazat,
egyetemekkel, különböző cégekkel és civil szervezetekkel karöltve,
összeállít egy átfogó kutatási
és technológiafejlesztési programot
mindezen problémák orvoslására.
Sokan közülük már évtizedek óta dolgoznak ezen.
Ám az élelmiszer-termelés egyik legfrissebb újítása,
amit észak-amerikai ipari parkokban,
ázsiai városközpontokban,
sőt, vízhiányos közel-keleti sivatagokban telepítünk,
a felügyelt környezetű gazdaság.
A felügyelt környezetű gazdaság valójában nem más,
mint az időjárástól függetlenített gazdálkodás hangzatos elnevezése.
Sok ilyen gazdaságban a növényeket függőleges állványokon termesztik,
szemben a hagyományos, síkbeli termesztéssel.
Ezt a fajta növénytermesztési eljárást
beltéri függőleges gazdálkodásnak is nevezik.
Én magam az utóbbi öt és fél évben merültem el
a beltéri függőleges gazdálkodás világában,
és azon dolgozom, hogy ezt a fajta növénytermesztést
hatékonyabbá és megfizethetőbbé tegyem.
Ez a kép egy kiszuperált konténerről készült,
amit beltéri gazdasággá alakítottunk,
majd Dubaj legforróbb területére küldtünk.
A beltéri függőleges gazdálkodás viszonylag újkeletű jelenség,
aminek az az oka,
hogy a fogyasztókat mostanában kezdi egyre inkább érdekelni
az élelmiszer-biztonság és a termékek eredete,
továbbá, hogy az ehhez szükséges technológia
egyre megfizethetőbbé válik.
Így, miközben az élelmiszer-termelés költségei világszinten egyre nőnek,
ez a fajta gazdálkodás versenyképessé tud válni.
Szóval, ha beltéri függőleges kertet akarunk építeni,
akkor a hagyományos gazdálkodás bizonyos elemeit
mesterséges helyettesítőkkel kell kiváltanunk,
kezdve rögtön a napfénnyel.
A függőleges gazdaságban
a napfényt mesterséges fény, például LED-világítás helyettesíti.
A használatban lévő számtalan különféle LED közül
mi az úgynevezett
"teljes spektrumú LED"-eket választottuk,
melyek az általunk termesztett zöldségekre vannak optimalizálva.
Hogy egy adott térben a legnagyobb hozamot érjék el,
a függőleges gazdaságok állványrendszereket használnak,
s azokon termesztik a növényeket.
A legnagyobb ilyen rendszerekben
14-16 szinten folyik a termelés.
E gazdaságok legtöbbje hidropónikus vagy aeropónikus rendszerű,
ami azt jelenti, hogy talaj helyett
helyettesítő anyagokat, például poliuretán szivacsot,
önmagától lebomló tőzegmohát
vagy akár szervetlen anyagokat, perlitet és agyagpelletet használnak.
E gazdaságok másik sajátos jellemzője,
hogy meghatározott összetételű tápanyagkeveréket használnak,
melyet a rendszerben keringtetnek és újrafelhasználnak,
és amit közvetlenül a növények gyökérzónájához juttatnak,
gyorsítva ezzel a növény fejlődését.
Végül pedig, e gazdaságok
korszerű felügyeleti és automatizálási rendszereket alkalmaznak
termelékenységük és hatékonyságuk fokozására,
továbbá az egyenletes minőség fenntartására.
Ráadásul ezen eszközök járulékos haszna
a megtermelt élelmiszer nyomonkövethetősége és biztonságossága.
Az ilyen növénytermesztési eljárás nyilvánvaló előnye
az egész évben elérhető friss zöldség,
az egyenletes minőség, valamint a tervezhető hozam.
További fontos előnyként említendő
az erőforrások, mint például a víz,
hatékony felhasználása.
Az ily módon termelt zöldségek minden kilogrammjával
több száz liter vizet takarítunk meg, a hagyományos eljárásokhoz képest.
A vízéhez hasonló mértékű megtakarítás érhető el
a műtrágyák terén is.
Az egyik legnagyobb hozamú gazdaság egy négyzetméteren
350-szer több növényt termel, mint egy hagyományos gazdaság.
Az időjárástól való függetlenség
a bejutó szennyeződések és kártevők teljes ellenőrzését is jelenti,
amivel a növényvédő szerek használata teljesen kiküszöbölhető.
Mindemellett,
e gazdaságok irtózatos mennyiségű élelmiszert termelnek:
az egyik legnagyobb ilyen telep
30 ezer darab zöldséget bocsát ki naponta.
Azonban, mint a legtöbb új technológiánál vagy újításnál,
itt is van még mit javítani.
Ahogy sejthető,
ez a fajta növénytermesztés rendkívül energiaigényes.
Emellett, így csak kevés fajta zöldség termeszthető kereskedelmi mennyiségben,
ezért a teljes termelési költség még nagyon magas.
E problémák orvoslására
a legnagyobb és legkorszerűbb gazdaságok
komoly összegeket fektetnek energiatakarékos megoldásokba.
A magas energiafelhasználás csökkentésére például
nagyobb hatékonyságú LED-eket fejlesztenek,
a növények fejlődését lézerrel próbálják optimalizálni,
és nappal ilyen száloptikai kábelekkel
vezetik be a napfényt,
hogy kevesebb mesterséges fényt kelljen használni.
A nagyobb telepeken nagy arányban alkalmaznak robotokat az automatizálásban
a jól képzett, tapasztalt, városi munkaerő kiváltására,
hogy a bérköltséget csökkenthessék.
És sosem lehetünk eléggé erőforrás-hatékonyak.
Ha a beltéri függőleges gazdaságokat városközpontokba és közelükbe építjük,
akkor lerövidíthető a mezőgazdasági ellátási lánc,
és megőrizhető a zöldségek tápanyagtartalma.
Számos országban léteznek ún. "élelmiszersivatagok",
melyekben nem, vagy alig érhetők el táplálékban gazdag zöldségek.
Ennek az iparágnak a fejlődésével azonban
e területek számára is
elérhetővé válnak a kiváló minőségű,
nagy tápanyagtartalmú zöldségek.
Végezetül, és számomra ez a legizgalmasabb,
a beltéri függőleges gazdaságok tökéletesen beilleszthetők
a városképbe,
ami segíti az üres, kihasználatlan városi területek újrahasznosítását.
E folyamat már el is kezdődött.
Az autómegosztó szolgáltatásoknak hála, egyre kevesebb jármű lesz az utakon,
ami által csökken a parkolóhely-szükséglet.
Itt Peking központjában, egy kihasználatlan
földalatti parkolóházban létesített telep látható,
ahol a környékbeli szállodák számára termesztünk zöldségféléket.
A kihasználatlan infrastruktúra
nemcsak hatalmas épületeket jelenthet,
hanem kisebb terek, például éttermek üres helyiségeit is.
Ezt a farmot például
egy szállodabejárat szegletébe telepítettük,
hogy a szakácsoknak friss fűszereket és mikrozöldségeket biztosítson.
Ha bárhol körülnézünk,
mindenütt találunk kihasználatlan sarkokat:
városi építményeken belül, alattuk, körülöttük.
Ezt egy iroda üres sarkába telepítettük,
a közeli kávéházak dolgozóinak friss zöldséggel való ellátására.
Én mindezen szuper projekteknek részese voltam,
és hogy a nagyüzemi mezőgazdaságban azon dolgozhatok,
hogy a lehető leghamarabb, mindenki számára és mindenütt
elérhetővé tegyem a friss
és tápanyagban gazdag zöldségeket,
számomra a legnagyobb öröm, és egyúttal a legfelemelőbb
és a legnagyobb szellemi kihívást jelentő dolog, amivel valaha foglalkoztam.
Most pedig, miután meggyőztem önöket, hogy a mezőgazdaság is lehet szexi,
csodálkozhatnak, mikor azt mondom,
még mindig bajban vagyok,
ha meg kell fogalmaznom, miért is döntöttem úgy,
hogy a mezőgazdaságban akarok dolgozni.
Pár évvel ezelőtt azonban találtam egy elég egyedi választ,
ami az orrom előtt hevert.
Olvastam ugyanis egy cikket arról,
hogy a nevünk,
különösen a családnevünk
nagy hatással lehet mindenfélére,
személyiségünktől egészen szakmai karrierünkig.
Az én japán családnevem:
Oda.
A két írásjegy az jelenti:
"kis gazdaság".
(Nevetés)
Köszönöm!
(Taps)