O prietenă m-a sunat acum câteva săptămâni
cu vești proaste.
Își scăpase telefonul mobil în toaletă.
A mai pățit cineva asta până acum?
(Râsete)
Era o situație neplăcută.
Fără a intra în detalii despre cum s-a întâmplat
sau cum a reușit să îl recupereze,
să spunem că a fost o situație neplăcută.
Și s-a panicat, deoarece la fel ca pentru noi toți,
telefonul era printre cele mai folosite și esențiale obiecte din viața ei.
Dar, pe de altă parte, habar nu avea cum să-l repare,
pentru că este o cutie neagră complet misterioasă.
Deci, gândiți-vă: ce ați fi făcut?
Ce știți despre modul în care funcționează telefonul vostru?
Ce sunteți dispuși să testați sau să reparați?
Pentru majoritatea oamenilor, răspunsul este, nimic.
De fapt, un sondaj a descoperit
că aproape 80% dintre utilizatorii de smartphone din această țară
nu și-au înlocuit niciodată bateriile de telefon,
iar 25% nici nu știau că se poate.
Eu sunt fizician experimental,
asta explică jucăriile.
Sunt expert în crearea de noi tipuri de dispozitive electronice nanometrice
pentru a studia proprietățile lor mecanice cuantice fundamentale.
Dar chiar și așa n-aș ști de unde să încep cu testarea componentelor telefonului meu,
dacă acesta s-ar sparge.
Și telefoanele sunt doar un exemplu al multelor dispozitive de care depindem,
dar pe care nu le putem testa, demonta sau chiar înțelege pe deplin.
Mașinile, electronicele, chiar jucăriile sunt acum atât de complicate și avansate,
încât ne e frică să le desfacem și să le reparăm.
Iată care este problema:
există o nepotrivire între noi și tehnologia pe care o folosim.
Suntem complet străini de dispozitivele de care depindem,
ceea ce ne poate face să ne simțim neputincioși.
De fapt, nu e de mirare că un studiu a descoperit
că acum ne e mai frică de tehnologie
decât de moarte.
(Râsete)
Dar cred că ne putem reconecta la dispozitivele noastre,
le putem re-umaniza într-un anumit sens,
făcând mai multe experimente practice.
De ce? Ei bine, pentru că un experiment e o procedură de testare a unei ipoteze,
demonstrează un fapt.
Este modul în care ne folosim simțurile,
mâinile,
pentru a conecta lumea
și a ne da seama cum funcționează.
Și asta e conexiunea care ne lipsește.
Să vă dau un exemplu.
Iată un experiment pe care l-am făcut
cu gândul la modul de funcționare al unui touchscreen.
Sunt doar două plăci metalice
și pot încărca una dintre plăci de la o baterie.
O.K.
Și pot măsura separarea tensiunii cu acest voltmetru.
Întâi să ne asigurăm că funcționează.
Când îmi mișc mâna lângă plăci,
puteți vedea că tensiunea se schimbă
la fel cum ecranul touchscreen răspunde la mâna mea.
Dar ce e special la mâna mea? Trebuie să fac mai multe experimente.
Așa că pot să iau o bucată de lemn,
să ating una dintre plăci și să văd că nu se întâmplă mai nimic,
dar dacă iau o bucată de metal și ating placa,
tensiunea se schimbă semnificativ.
Acum pot face mai multe experimente pentru a descoperi diferența
dintre lemn și metal
și voi afla că lemnul nu e material conductor,
dar metalul este, la fel ca mâna mea.
Și astfel îmi construiesc înțelegerea.
Acum înțeleg de ce nu pot folosi un touchscreen cu mănuși,
deoarece mănușile nu sunt conductoare.
Dar am descoperit și o parte din misterul din spatele tehnologiei
și mi-am dezvoltat puterea de a acționa,
contribuția personală și interacțiunea cu bazele dispozitivelor mele.
Dar a face experimente e mai mult decât doar a desface obiectele.
Înseamna să testezi și să aplici gândirea critică.
Și nu contează cu adevărat dacă testez cum funcționează un touchscreen
sau dacă măsor cât de conductoare sunt diferite tipuri de materiale,
sau dacă folosesc doar mâinile pentru a vedea cât de greu e să rupi
materiale de diferite grosimi.
În orice caz, câștig control și înțelegere
pe baza lucrurilor pe care le folosesc.
Și există cercetări despre asta.
În primul rând, îmi folosesc mâinile,
care pare că îmbunătățește starea de bine.
De asemenea, învăț practic,
ceea ce s-a dovedit că îmbunătățește înțelegerea și reținerea
și chiar activează mai multe părți ale creierului.
Așadar, gândirea practică prin experimente
conectează înțelegerea noastră
și chiar sentimentul nostru de vitalitate
la lumea fizică și la lucrurile pe care le folosim.
A căuta pe internet
nu are același efect.
Pentru mine, acest accent pe experimente
este, de asemenea, personal.
Nu am crescut făcând experimente.
Nu știam cu ce se ocupă un fizician.
Îmi amintesc cum îmi doream setul de chimie al sorei mele
dar nu m-a lăsat niciodată să-l ating.
Mă simțeam deconectată mental de lume
și nu știam de ce.
De fapt, când aveam nouă ani,
bunica mi-a spus că sunt solipsistă,
cuvânt pe care a trebuit să-l caut.
Înseamnă să crezi că tu ești tot ce există.
Și atunci m-am simțit chiar ofensată,
pentru că ce bunică își numește nepoata astfel?
(Râsete)
Dar cred că era adevărat.
Și abia după câțiva ani,
când eram la facultate și studiam fizica elementară,
am avut o revelație
că lumea,
cel puțin lumea fizică,
poate fi testată și înțeleasă,
am început să înțeleg altfel
cum funcționează lumea
și care este locul meu în ea.
Și mai târziu, când am reușit să testez
și să înțeleg prin cercetare,
o mare parte din conexiunea mea cu lumea a fost deplină.
Știu că nu toți suntem fizician experimental de profesie,
dar cred că toți am putea face mai multe experimente practice.
Și, de fapt, cred că trebuie să...
Vă voi da un alt exemplu.
Am lucrat recent cu câțiva elevi de gimnaziu,
ajutându-i să învețe despre magnetism,
și le-am dat un Magna Doodle pe care să îl demonteze.
Vă amintiți de aceste lucruri?
La început, nimeni nu a vrut să-l atingă.
Li s-a spus de atâtea ori să nu spargă lucruri,
încât sunt obișnuiți să le folosească doar în mod pasiv.
Dar apoi am început să le pun întrebări.
Cum funcționează? Ce părți sunt magnetice?
Puteți face o ipoteză și o puteți testa?
Dar tot nu voiau să o demonteze.
Voiau să o ia acasă cu ei, de fapt.
Până când un copil a desfăcut-o și a găsit înăuntru lucruri interesante.
Și este ceva ce putem face aici împreună.
Sunt destul de ușor de demontat.
Au un magnet în interior și pot să desfac asta.
O tai din nou și o pot desface în două.
Când fac asta, nu știu dacă puteți vedea,
dar e un fel de materie albă, vâscoasă.
Acum o puteți vedea pe degetul meu.
Și când trag pixul pe ea,
puteți vedea aceste filamente atașate.
Copiii au văzut asta
și în acel moment au spus că e foarte interesant.
S-au entuziasmat.
Au început să le deschidă și să le demonteze
și să strige tare despre ce descopereau,
cum se conectau filamentele la pixul magnetic
și așa putea să scrie.
Sau cum materia albă și vâscoasă păstra punctele dispersate pentru a scrie.
Și când au ieșit din cameră,
doi copii s-au întors către mine și au spus:
„Ne-a plăcut ce am făcut.
Când mergem acasă în acest weekend vom face mai multe experimente.”
(Râsete)
Da, știu, părinții sunt îngrijorați,
dar este un lucru bun.
Experimentele sunt bune, mi se par pline de satisfacții
și cred că le-au îmbogățit experiența de viață.
Deoarece chiar și un simplu magnet
este ceva cu care putem face experimente acasă.
Acestea sunt simple și complexe în același timp.
De exemplu, vă puteți întreba,
cum poate același material să atragă și să respingă?
Este util dacă pot folosi un magnet
pentru a-l roti pe celălalt, de exemplu?
Să considerăm această bancnotă,
pot lua un set de magneți
și puteți vedea că bancnota este ridicată de magneți.
Are cerneală magnetică ascunsă înăuntru care împiedică falsificarea.
Aici am câteva cereale mărunțite.
Și acestea sunt magnetice. Corect?
Acestea conțin fier.
(Râsete)
Și e sănătos pentru noi, nu?
Aici este altceva.
Chestia asta nu e magnetică.
Nu pot să o ridic cu magnetul.
Dar acum o să o răcesc.
Același lucru e aici, la rece
și când este rece
și o așez deasupra magnetului,
priviți...
(Aplauze)
Este uimitor!
Nu este magnetic,
dar cumva interacționează cu un magnet.
Așadar, ca să înțelegem clar acest lucru, va fi nevoie de multe alte experimente.
De fapt, asta am studiat mare parte din cariera mea.
Se numește superconductor.
Superconductorii pot fi complecși,
dar chiar și experimente simple ne pot conecta mai bine cu lumea.
Deci, dacă vă spun că memoria flash funcționează prin rotirea magneților mici,
atunci vă puteți imagina. Ați văzut deja.
Sau dacă spun că aparatele RMN
folosesc magnetismul pentru a roti particulele magnetice din corp,
ați văzut cum se face.
Ați interacționat cu tehnologia și ați înțeles bazele acestor dispozitive.
Știu că e greu să adăugăm mai multe lucruri în viața noastră,
în special experimente.
Dar cred că provocarea merită.
Gândiți-vă cum funcționează ceva, apoi luați-l deoparte pentru a-l testa.
Manevrați ceva și demonstrați un principiu fizic.
Puneți omul înapoi în tehnologie.
Veți fi surprinși de conexiunile pe care le veți face.
Mulțumesc.
(Aplauze)