„Vše má své divy, dokonce temnota a ticho...“
„Helen Kellerová“
Jak bude vypadat budoucnost?
Jak vesmír potká svůj konec?
Nikdy si nebudeme zcela jistí.
Ale věda začala vykreslovat ohromující obrázek
jak by se mohla rozvinout.
Pojďme projít až na samotný konec času.
Budeme cestovat časem exponenciálně,
dvojnásobnou rychlostí každých 5 vteřin.
Tahle vize budoucnosti se jistě rozvine,
jakmile objevíme více vodítek.
Jedna věc je však jistá:
Vesmír je ještě na počátku.
Holocén skončil.
Co uděláme teď a v příštích pár letech,
hluboce změní dalších pár tisíc let.
Jediné podmínky moderního člověka
dosud známé,
se mění.
A mění se rychle.
Na planetě nezůstane nic stejného,
všechno se změní.
Země jde do jednoho z těchto skoků
a vy nebudete vědět co bude
na druhé straně těchto skoků.
Země vždy skáče
Věci na planetě se pohybují, nic není klidné
Všechno se točí
jak začne docházet palivo,
slunce jednoduše nezmizí.
Jeho jádro se zhroutí a vznikne další teplo,
to způsobí, že se jeho vnější vrstvy rozšíří.
Slunce je nyní mrtvé.
Bude pomalu chladnout v mrazivých teplotách hlubokého vesmíru.
Osud slunce je stejný jako u všech hvězd.
Jednoho dne všechny musejí nakonec zemřít
a kosmos se ponoří do věčné noci.
Všem hvězdám nakonec dojde palivo.
Teplota vesmíru se sníží.
Hvězdy,
jedna po jedné,
na noční obloze,
zhasnou.
A nebudou vytvořeny žádné nové hvězdy.
A tak vesmír skončí
ne s třeskem, ale s kňučením.
A ne v ohni,
ale v ledu
Se smrtí posledního slunce věk hvězdného světla skončí.
Vesmír se stane kosmickým hřbitovem, posetým zbytkem mrtvých hvězd.
Naše slunce se stane bílým trpaslíkem - horké, scvrklé, hvězdné tělo.
Bez dalšího paliva které by se spalovalo,
bude bíly trpaslík slabě zářit
z posledního zbytkového tepla
jeho uhasínající pece.