I min forrige video så jeg på Suzanne Collins unge heltinde Katniss Everdeen
og analyserede hendes karakter i forhold til køn, vold og feminisme
gennem den første bog i Hunger Games trilogien.
Har du ikke set den forrige video, så tjek den ud.
Filmversionen af Hunger Games er instrueret af Gary Ross
og har Jennifer Lawrence som Katniss. Filmen udkom i Marts 2012.
Filmen slog alle seer-rekorder og viste, at kvinder kan have hovedrolle i store mainstreamfilm.
Notér det venligst, Hollywood.
Jeg havde to bekymringer før filmen.
Den første, at vold ville blive forherliget.
Biograffilm gør ofte et stort nummer ud af at udpensle vold og blod.
Jeg var derfor glædeligt overrasket over nedtoningen af voldelige billeder
og at blodudgydelserne stort set ikke ledsaget af jubel.
Min anden bekymring var, at Katniss's karakter ville blive seksualiseret på lærredet.
Heldigvis valgte filmskaberne ikke at seksualisere hende.
Selv ikke i scenen, hvor hun bader.
Det er en bemærkelsesværdigt i et Hollywood,
der insisterer på at seksualisere næsten alle kvindelige hovedroller på og udenfor lærredet.
Selvfølgelig vil der - når man forvandler en bog til en film -
være forskelle pga. den begrænsede tid osv.
Lad os se på et par forskelle.
Har du ikke læst bogen eller set filmen, så er du advaret: (Dele af plot afsløres.)
Bogen er skrevet fra Katniss synsvinkel, som 1. persons fortæller.
Vi følger derfor hendes indre dialog, og kender hendes tanker, frygt, ønsker og behov -
på en mere intim måde, end filmen kan beskrive.
Det er ikke nødvendigvis en fejl. Men jeg følte, at rædslen fra Hunger Games-bogen
samt frygten, som deltagerne må have følt, ikke kom ud over lærredet lige så godt.
Vi får dog nogle hint og tegn på Katniss komplekse følelser
via Jennifer Lawrence's fantastiske skuespil -
og fordi kameraet dvæler ved hende, så tavs kommunikation formidles til seeren.
En dårligere skuespiller kunne ikke have klaret det.
Selvom jeg virkelig nød filmen, så er der svipsere store nok til, at jeg vil nævne dem.
Selvom jeg var imponeret af det overordnede udtryk af den rige by Capitol City
så var det forbløffende, at instruktørerne havde valgt at lade feminine og tilsyneladende queer mænd være der -
kun som en del af den dekadente, overfladiske og syge overklasse.
Beslutningen om at portrætere skæve køn som noget,
der kun er et produkt af ultra elitær mode, er meget problematisk.
I den første bog lærer vi, at Katniss (og nok også de andre deltagere) er
overdrevet opmærksomme på, at enhver bevægelse overvåges og fortolkes af seerne
Præcis som i en reality show fra vores tid.
Så ud over kampen for overlevelse, kæmper deltagerne også via skuespil
for at få sympati og gaver fra sponsorer.
Mærkeligt nok, så prioriteres dette aspekt ikke højt i filmen
I hvert fald ikke mens de er i arenaen.
I bogen er der fx klart, at Katniss' lader som om hun har følelser for Peeta for at få medicin.
I filmen er det mere tvetydigt, og vi ledes til at tro, at hun har ægte følelser for ham.
Senere er det interessant i bogen, at Katniss har svært ved selv at skelne mellem
den rolle hun spiller i forhold til Peeta, og hvad hun i virkeligheden føler for ham.
For det andet, da jeg så filmen i et fuld biograf på premiærenatten,
oplevede jeg et forfærdeligt øjeblik hvor fortåelsen glipper, i et scene hvor Thresh brutalt myrder Cloe,
den unge kvindelige deltager fra distrikt 2.
Her er et problem.
Vi som publikum i den virkelige verden, ser en handling hvor et fiktivt Capitol-publikum på skift ser på og nyder børn, der dør.
Det er meningen, at du og jeg skal afsky hele mediecirkusset i Hunger Games.
Men når Clove's hoved smadres og hendes livløse krop falder til jorden,
så jublede det virkelige publikum i den biograf, hvor jeg var, over hendes død.
Ironisk nok, så opfordrer producenterne os gennem denne scene til at opføre os på samme måde som publikum i Capitol.
Forfærdelig nok, så skal vi nyde Clove's død
og se den som retfærdig, fordi hendes karakter er umenneskelig og nådesløs.
Hvis du kunne lide denne video og gerne vil se flere dybdegående analyser af kvindelige karakterer i pop kultur, så støt med ved at donere i dag.
Besøg feministfrequency.com/donate