Dažus gadus atpakaļ
es sajutos kā būtu iestidzis rutīnā,
un tā es nolēmu sekot
diženā amerikāņu filosofa Morgana Sperloka pēdās
un pamēģināt kaut ko jaunu 30 dienas.
Ideja patiesībā ir itin vienkārša.
Iedomājieties ko tādu, ko vienmēr esat vēlējies darīt savā dzīvē
un pamēģiniet to nākošās 30 dienas.
Izrādās,
ka 30 dienas ir tieši īstais laika posms,
lai tiktu pie jauna ieraduma vai atmestu ieradumu --
piemēram ziņu skatīšanos --
jūsu dzīvē.
Ir dažas lietas, ko es iemācījos, veicot šos 30 dienu uzdevumus.
Pirmā bija,
ka mēneši nevis parskrēja garām, aizmirstībā,
bet laiks kļuva krietni ievērojamāks.
Šī ir daļa uzdevuma, ko veicu -- uzņemt šajā mēnesī katru dienu vienu fotoattēlu.
Un es atceros, kur es atrados
un ko es darīju tajā dienā.
Es arī pamanīju,
ka līdzko es pieķēros vairāk un grūtākiem 30 dienu uzdevumiem,
auga mana pašpārliecība.
No pie galda dirnoša datoru nūģa
es kļuvu par džeku, kas brauc uz darbu ar velosipēdu --
prieka pēc.
Pagājušo gadu, sanāca, ka es uzkāpu Kilimandžāro,
augstākajā Āfrikas kalnā.
Es nekad nebūtu bijis tik kārs uz piedzīvojumiem
pirms es sāku savus 30 dienu uzdevumus.
Es arī nonācu pie secinājuma,
ka ja tu patiešām gribi kaut ko gana stipri,
tu vari 30 dienās paveikt jebko.
Vai esat kādreiz gribējuši uzrakstīt romānu?
Katru novembri,
desmitiem tūkstošu cilvēku
mēģina uzrakstīt savu 50'000 vārdu romānu no nulles
30 dienu laikā.
Izrādās, ka vienīgais, kas tev ir jāpaveic,
ir uzrakstīt 1'667 vārdus katru dienu
viena mēneša garumā.
Un tā es ķēros pie darba.
Starp citu, noslēpums ir neiet gulēt
līdz neesat uzrakstījis šīs dienas vārdus.
Jūs varbūt būsiet miega badā,
taču būsiet pabeidzis savu romānu.
Vai mana grāmata ir nākošais lieliskais Amerikas romāns?
Nē! Es to sarakstīju mēneša laikā!
Tas ir briesmīgs!
Taču atlikušo dzīvi,
ja es TED ballītē satieku Džonu Hodžmenu,
man nav jāsaka:
"es esmu datorspeciālists."
Nē, nē, ja es gribu, es varu teikt: "es esmu rakstnieks."
(Smiekli)
Un pēdējā lieta, ko vēlos pieminēt.
Es iemācījos, ka tad, kad izdarīju mazas, ilgtspējīgas izmaiņas,
lietas, ko es varu turpināt darīt,
tām bija tendence palikt.
Lieliem, trakiem izaicinājumiem nav nekādas vainas.
Patiesībā, tie ir ļoti jautri.
Taču tie visdrīzāk nekļūs par ieradumu.
Kad es uz 30 dienām atteicos no cukura,
31. diena izskatījās apmēram tā:
(Smiekli)
Un tā, es jums jautāju:
Uz ko jūs vēl gaidāt?
Es varu jums garantēt, ka nākošās 30 dienas
tāpat ies uz priekšu,
patīk jums tas vai nē,
tad kāpēc nepadomāt par ko tādu,
ko vienmēr esat gribējis pamēģināt,
un darāt to
nākošās 30 dienas.
Paldies.
(Aplausi)