בתקופת החגים הזו,
אנשים מסביב לעולם יתנו ויקבלו מתנות.
אתם אולי אפילו קיבלתם סוודר סרוג מדודה שלכם.
אבל מה אם במקום להגיד "תודה" לפני שתאכסנו אותן בארון,
התגובה המנומסת הצפויה מכם
היתה להופע בביתה תוך שבוע עם מתנה טובה יותר?
או להצביע לה בבחירות העירוניות?
או לתת לה לאמץ את הילד הראשון שלכם?
כל הדברים האלה אולי לא היו נשמעים כל כך מוזר
אם אתם מעורבים בכלכלת מתנות.
המונח הזה נראה סותר.
אחרי הכל, האם מתנה לא ניתנת בחינם?
אבל בכלכלת מתנות, מתנות שניתנות בלי תנאים ברורים
משמשות לטיפח מערכת של קשרים חברתיים והתחייבויות.
בעוד כלכלת השוק שאנחנו מכירים נוצרת על ידי יחסים
בין הדברים מאחורי הדברים שנסחרים,
כלכלת מתנות מורכבת מהיחסים
בין האנשים שסוחרים.
כלכלת מתנות היתה קיימת לאורך ההסטוריה האנושית.
המחקרים הראשונים של הקונספט הזה
הגיעו מהאנטרופולוגים ברונסלאו מלינבסקי ומרסל מאוס
שתארו את הילידים של איי טרובריאנד
שעושים מסעות קנו מסוכנים לרחבי קילומטרים של אוקיינוס
כדי להחליף מחרוזות צדפים וסרטי יד.
העצמים שנסחרו בתהליך הזה ידועים כטבעת קולה.
ואין להם שימוש פרקטי,
אבל הם מקבלים משמעות חשובה מהבעלים המקוריים
ונושאים התחייבות להמשך הסחר.
כלכלות מתנות אחרות אולי יכללו פריטים מועילים,
כמו משתה הפוטלאץ' של צפון מערב הפסיפי,
בו צ'יפים מתחרים על יוקרה על ידי נתינת בקר ושמיכות.
אנחנו אולי נגיד שבמקום לאגור עושר חומרי,
המשתתפים בכלכלת מתנות משתמשים בה לצבור הון חברתי.
למרות שכמה מקרים של כלכלת מתנות אולי ידמו לברטר,
ההבדל בוא שהמתנה המקורית ניתנת בלי תנאים מוקדמים
או מקח.
במקום, הנורמה החברתית של קבלה
מחייבת את המקבלים התנדבותית להחזיר טובה.
אבל הכללים לאיך ומתי לעשות זאת משתנים בין תרבויות.
וההחזר על מתנה יכול לקבל צורות רבות.
צ'יף חזק שנותן בקר לאיש עני
אולי לא מצפה לסחורות בתמורה,
אלא מקבל יוקרה חברתית על חשבון המקבל.
ובן אנשי הטורוג'ה באינדונזיה,
הסטטוס שמתקבל מטקסי מתנות אפילו קובע בעלות על קרקע.
המפתח הוא לשמור על מחזור המתנות מתקדם.
עם מישהו שתמיד בחוב למישהו אחר.
תשלום מיידי של מתנה,
או עם משהו בעל ערך שווה,
אולי יראה את הסוף של היחסים החברתיים.
אז, האם כלכלות מתנות יחודייות לחברות קטנות
מחוץ לעולם התעשייתי?
לא ממש.
ראשית, אפילו בתרבויות האלו,
כלכלת מתנות מתפקדת במקביל למערכות השוק לסחר אחר.
וכשאנחנו חושבים על זה.
חלקים של החברה שלנו עובדים בדרכים דומות.
מרחב ציבורי, כמו הברנינג מן,
פועל כערוב של כלכלות ברטר ומתנות.
בו מכירת דברים עבור כסף היא טאבו גדול.
באמנות וטכנולוגיה,
כלכלות מתנות עולות כאלטרנטיבה לנכס רעיוני
בו אמנים,
מוזיקאים,
ומפתחים בקוד פתוח
מחלקים את העבודות היצירתיות שלהם לא עבור רווח,
אלא כדי לקדם את הפרופיל החברתי שלהם או למצב את התפקיד הקהילתי שלהם.
ואפילו סועדי פוטלוק ומסורות מתנות בחגים
כוללות רמה מסויימת של קבלה ונורמות חברתיות.
אנחנו אולי נתהה אם המתנה היא באמת מתנה
אם היא באה עם התתחייבויות או כוללת תשלום חברתי.
אבל זה מפספס את הנקודה.
הרעיון שלנו של מתנות בחינם בלי התחייבויות חברתיות
נפוץ אם אנחנו כבר חושבים על הכל במונחים של שוק.
ובעולם המתוסחר,
הרעיון של חיזוק הקשרים דרך נתינה וקבלה
אולי אינו רעיון כזה גרוע במקום בו אתם גרים.