Някога чудели ли сте се откъде
идва повечето храна, която ядете всеки ден?
Ами, около 60% от храните, които ядете,
са въглехидрати.
Както можете да предположите от името им,
въглехидратите съдържат въглерод,
водород
и кислород.
Но откъде идват тези атоми първоначално
и как се съединяват,
за да създадат вкусни храни като плодове и макарони?
Всъщност всичко започва във въздуха,
който издишате в този момент,
и по-точно от молекулите въглероден двуокис.
Растенията ще вдишат
този въглероден двуокис
през пори на външният им слой, които се наричат устици.
Растенията пият вода с корените си,
за да поемат нужните кислородни и водородни атоми
и техните електрони,
за да произвеждат въглехидрати.
Какво пък е това?
Ами, това е специален вид растителен органел
в листата на растенията,
наречен хлоропласт.
Зелен е, защото има специален пигмент, който поглъща светлината,
наречен хлорофил.
Всяко листо съдържа около 44 000 клетки
и всяка клетка има между
20 и 100 хлоропласта.
Това са до 4 400 000 хлоропласта!
Вече сигурно сте се досетили,
че говорим за процеса фотосинтеза.
Може би се чудите
кога на сцената ще излезе и Слънцето.
Нека се върнем към началната молекула на водата.
Растението трябва да я раздели,
за да вземе електрони от нея.
Но растението не може да раздели водата от само себе си.
Има нужда от високоенергийните слънчеви лъчи.
Хлоропластът вече има всички компоненти
- въглерод, водород, кислород и електрони -
и може да ги използва, за да
премине през останалите стъпки на фотосинтезата
и да превърне оригиналният газ въглероден двуокис
в прост въглехидрат, наречен глюкоза,
C-6-H-12-O-6.
Тази малка молекула глюкоза пък помага
за изграждането на по-големи и по-сложни въглехидрати
като целулоза.
Целулозата е вид въглехидрат в растенията,
който нашето тяло не може да разгражда.
Наричаме я фибри,
които приемаме от зеленчуци като маруля,
броколи
и целина.
Растенията използват целулозата, за да се поддържат силни.
Растението може да превърне тази глюкоза и в скорбяла,
голяма молекула, която съхранява енергия за растението.
Ние обичаме да ядем скорбяла от растения като картофите,
царевицата
и ориза.
Виждате, че когато ядете растения,
всъщност вие извличате полза от фотосинтезата.
Растението произвежда вещества като скорбялата,
която ядем
и след това разграждаме до глюкоза,
първата форма, създадена от растението.
След това митохондриите в нашите клетки,
приведени в действие от кислорода, който дишаме,
превръщат глюкозата в молекули чиста енергия
наречени АТФ (аденозинтрифосфат).
АТФ захранва цялата дейност, извършвана
от всяка една от вашите клетки,
неща като общуване,
движение
и транспорт.
Но защо трябва да превръщаме глюкозата в АТФ?
Ами, мислете си за това по този начин.
Вълнувате се, че започвате работа през лятото
на кварталната сергия за сладолед,
но шефката ви току що ви е казала,
че ще ви плаща само с фунийки сладолед.
Какво можете да правите
с тези сладоледи?
Нищо,
затова учтиво молите да ви плащат в долари.
АТФ е като доларите.
Това е валутата, която всички клетки използват,
докато глюкозата е
нещо като сладолед.
Дори растенията имат митохондрии в клетките си,
които разграждат произведената от тях глюкоза до АТФ.
Виждате, че хората
и растенията са неразривно свързани.
Въздухът, който издишаме,
се използва от растенията, за да произвеждат въглехидратите,
които обичаме.
И междувременно
освобождават същите молекули кислород,
които ние ще вдишаме,
за да могат нашите митохондрии да разградят
вкусното ни ястие от въглехидрати.