Ahoj, TEDWomen, ako to ide?
(ovácie)
To nebolo dosť dobré.
Ahoj, TEDWomen, ako to ide?
(ovácie)
Volám sa Maysoon Zayid
a nie som opitá,
no doktor, ktorý ma privádzal na svet, bol.
Rozrezal moju mamu šiestimi rôznymi spôsobmi
šiestimi rôznymi smermi,
v priebehu čoho mňa, malú chudinku, pridusil.
Následkom toho mám detskú mozgovú obrnu,
čo znamená, že sa neustále trasiem.
Pozrite.
Je to vyčerpávajúce. Som ako Shakira, Shakira
a Muhammad Ali v jednom.
(smiech)
DMO nie je genetická.
Nie je to vrodená vada. Nemôžete to chytiť.
Niekto nezaklial maternicu mojej mamy
a nemám to preto, že by moji rodičia boli bratranec a sesternica,
čo inak sú.
(smiech)
Stáva sa to len pri nehodách,
tak, ako sa to stalo mne pri narodení.
Musím vás varovať. Nie som zdrojom inšpirácie,
a nechcem, aby ma niekomu v tejto miestnosti
bolo ľúto,
pretože v istej chvíli vo vašom živote
ste si i vy priali byť postihnutí.
Tak si to predstavme.
Je Štedrý Deň, ste v nákupnom centre,
jazdíte dookola a hľadáte miesto na parkovanie,
a čo nevidíte?
Šestnásť prázdnych miest pre invalidov.
A hovoríte si, „Bože, nemohla by som byť
len tak trošku hendikepovaná?“
(smiech)
Taktiež vám musím povedať,
že mám 99 problémov a obrna je len jeden z nich.
Ak by existovala Olympiáda pre utlačovaných,
vyhrala by som zlatú medailu.
Som Palestínčanka, Moslimka, som žena, som postihnutá
a žijem v New Jersey.
(smiech) (potlesk)
Ak zo seba teraz nemáte lepší pocit, asi by ste mali mať.
Cliffside Park, New Jersey, je moje mesto.
Vždy sa mi páčilo, že moje mesto
a moje postihnutie majú
rovnaké iniciály. (DMO je anglicky C.P.)
Taktiež milujem to, že ak by som chcela ísť peši
z domu do New York City, mohla by som.
Mnoho ľudí s DMO nechodí,
ale moji rodičia neverili v „nedokážem“.
Mantrou môjho otca bolo,
„Ty to dáš, ty tam dohopsáš.“
(smiech)
Takže, keď moje 3 staršie sestry zmývali podlahu,
zmývala som aj ja.
Ak moje 3 staršie sestry chodili do štátnej školy,
moji rodičia by zažalovali školský systém,
aby zaručili, že som tam chodila aj ja,
a ak sme nedostali všetky jednotky,
všetky sme si to od mamy zlízli.
(smiech)
Otec ma naučil chodiť, keď som mala 5 rokov,
tak že si položil moje päty na jeho nohy
a proste kráčal.
Ďalšiu taktiku, ktorú používal, bolo, že predo mnou mával
dolárovou bankovkou a nechal ma ju naháňať.
(smiech)
Moja túžba byť ako striptérka bola veľmi silná
– (smiech) –
a kým nadišiel prvý deň škôlky,
chodila som ako šampión,
ktorého príliš doudierali.
Keď som vyrastala, v meste bolo len 6 Arabov,
a všetci boli z mojej rodiny.
Teraz ich tam je 20
a stále sú všetci z mojej rodiny. (smiech)
Myslím, že si nikto ani nevšimol, že nie sme Taliani.
(smiech) (potlesk)
Toto všetko bolo pred 11. septembrom a predtým, ako politici
pokladali za vhodné použiť vetu ako „Nenávidím Moslimov,“
ako volebný slogan.
Ľudia, s ktorými som vyrastala, nemali problém s mojou vierou,
no boli veľmi znepokojení,
keď som počas Ramadánu hladovala.
Vysvetľovala som im, že mám dostatok tuku,
aby som prežila celé tri mesiace,
takže postenie sa od východu po západ slnka je hračka.
Stepovala som na Broadwayi.
Áno, na Broadwayi. Šialené. (potlesk)
Rodičia si nemohli dovoliť rehabilitácie,
takže ma poslali do tanečnej školy.
Naučila som sa tancovať na podpätkoch,
čo znamená, že dokážem chodiť na podpätkoch
a som z Jersey,
kde si dávame veľmi záležať na tom, aby sme boli štýloví,
takže keď mali moje kamarátky podpätky, mala som ich aj ja.
A keď moje kamarátky trávili leto
na plážach Jersey Shore, ja nie.
Letá som strávila vo vojnovej zóne,
pretože rodičia sa obávali,
že ak by sme sa do Palestíny nevracali
každé jedno leto,
vyrástla by z nás Madonna.
(smiech)
Letné dovolenky často zahŕňali
snahy môjho otca vyliečiť ma,
takže som pila jelenie mlieko,
podstúpila bankovanie,
bola som ponorená do Mŕtveho mora,
a pamätám si, ako ma z tej vody pálili oči
a ja som si myslela, „Funguje to! Funguje to!“
(smiech)
Ale našli sme jeden zázračný liek a tým bola joga.
Musím vám povedať, je hrozne nudná,
ale predtým, ako som sa jej začala venovať,
som bola stand-up komička, ktorá nedokázala stáť.
A teraz viem stáť aj na hlave.
Rodičia umocnili túto teóriu
o tom, že dokážem čokoľvek,
že žiaden sen nie je nemožný
a mojím snom bolo,
hrať v seriáli „General Hospital“.
Šla som na vysokú školu počas pozitívnej diskriminácie
a získala skvelé štipendium na ASU,
Arizonskej štátnej univerzite,
pretože som splnila každú jednu kvótu.
Bola som niečo ako maznáčik katedry divadla.
Všetci ma milovali.
Robila som domáce úlohy menej inteligentným študentom,
dostala som A-čka zo všetkých mojich predmetov,
A-čka zo všetkých ich predmetov.
Zakaždým, keď som zahrala scénu
z „The Glass Menagerie,“
moji profesori ronili slzy.
Ale nikdy ma neobsadili.
Napokon, počas môjho posledného roka,
sa ASU rozhodla urobiť predstavenie s názvom
„They Dance Real Slow in Jackson“.
Je to hra o dievčati s DMO.
Ja som bola dievča s DMO.
Takže som začala vykrikovať,
„Konečne dostanem rolu!
Mám mozgovú obrnu!
Konečne voľná! Konečne voľná!
Vďaka ti Bože, konečne som voľná!“
Tú rolu som nedostala. (smiech)
Dostala ju Sherry Brown.
Vyrútila som sa k vedúcej katedry divadla
s hysterickým plačom, akoby mi niekto zastrelil mačku,
aby som sa jej spýtala, prečo,
a ona mi povedala, že preto
lebo si mysleli, že by som nezvládla kaskadérske kúsky.
Povedala som, „Prepáčte, ale ak tie kaskadérske kúsky nezvládnem ja,
tak ich nezvládne ani postava.“
(smiech) (potlesk)
Toto bola rola, pre ktorú som sa doslova narodila
a oni ju dali herečke bez obrny.
Vysoká škola imitovala život.
Hollywood má škaredú históriu
obsadzovania telesne schopných hercov
do úloh invalidov.
Po promóciách som sa presťahovala späť domov
a moja prvá herecká úloha bola
ako komparz v telenovele.
Môj sen sa plnil.
A vedela som, že budem veľmi rýchlo povýšená
z „nech sa páči, večera“ na „strelenú najlepšiu kamarátku“.
Ale namiesto toho som zostala velebeným kusom nábytku,
ktorý ste mohli spoznať len podľa zadnej strany mojej hlavy,
a začalo mi byť jasné,
že vedúci kastingu
neobsadzujú kypré, etnické, invalidné herečky.
Obsadzujú len dokonalých ľudí.
No našli sa aj výnimky.
Vyrastala som pri sledovaní Whoopi Goldberg,
Roseanne Barr, Ellen,
a všetky tieto ženy mali jednu vec spoločnú:
boli to komičky.
Takže som sa stala komičkou.
(smiech) (potlesk)
Mojou prvou prácou bolo voziť slávnych komikov
z New York City na vystúpenia v New Jersey.
Nikdy nezabudnem na tvár prvého komika, ktorého
som kedy viezla, keď si uvedomil
že sa ženie dolu New Jersey Turnpike v aute,
ktoré šoféruje ženská s DMO.
Vystupovala som v kluboch po celej Amerike
a vystupovala som taktiež na Blízkom východe,
bez cenzúry a nezahalená.
Niektorí ľudia hovoria, že som prvý
stand-up komik v arabskom svete.
Nikdy som si nenárokovala na prvého,
no viem, že nikdy nepočuli
tú škaredú klebetu, že ženy nie sú vtipné,
a prídeme im šialene zábavné.
V roku 2003 sme, môj brat od inej mamy a otca,
Dean Obeidallah, a ja
odštartovali New Yorkský Arabsko-Americký Komediálny Festival,
teraz má 10. výročie.
Naším cieľom bolo zmeniť negatívny pohľad
na Arabských Američanov v médiách,
pričom tiež pripomínať vedúcim kastingu,
že Juhoázijčan a Arab nie sú synonymá.
(smiech)
Dostať Arabov do hlavného prúdu bolo omnoho jednoduchšie,
než zdolať výzvu akú predstavovala
stigma voči postihnutým.
Veľký prelom pre mňa prišiel v roku 2010.
Bola som pozvaná ako hosť
na televíznu show
„Countdown With Keith Olbermann.“
Napochodovala som tam ako na maturitný ples,
a oni ma dotiahli do štúdia
a posadili na kolieskovú, otáčaciu stoličku.
Takže som sa pozrela na stage manažérku a hovorím,
„Prepáčte, mohla by som dostať inú stoličku?“
A ona sa na mňa pozrela a povedala,
„Päť, štyri, tri, dva ...“
A vysielali sme naživo.
Takže som sa musela zakvačiť o stôl,
aby som počas prenosu neušla so stoličkou mimo záber.
Po rozhovore som bola strašne rozčúlená.
Konečne som dostala šancu a ja som ju premrhala
a bola som presvedčená, že ma už nikdy nepozvú.
Ale nielen že ma pán Olbermann pozval znova,
urobil zo mňa trvalého prispievateľa
a prilepil mi stoličku.
(smiech) (potlesk)
Počas toho, ako som bola s Ketihom Olbermannom
na obrazovke, som zistila,
že ľudia na internete sú svine.
Hovorí sa, že deti sú kruté,
ale nikdy si zo mňa nerobili srandu, keď som bola dieťa, alebo dospelá.
Zrazu sa moje postihnutie rieši na webe.
Zvykla som si pozrieť videá
a zbadala komentáre ako,
„Hej, prečo so sebou hádže?“
„Hej, čo je retardovaná?“
A môj obľúbený, „Chudinka teroristka s plastelínovou hubou.
Čím trpí?
Mali by sme sa za ňu modliť.“
Jeden komentujúci dokonca navrhol,
že by sa moje postihnutie malo pridať k záverečným titulkom:
scenáristka, komička, obrna.
Postihnutie je tak očividné ako rasa.
Ak vozičkárka nevie zahrať Beyoncé,
potom Beyoncé nevie zahrať vozíčkárku.
Invalidi sú najväčšou –
Áno, zatlieskajte tomu, človeče.
(potlesk)
Ľudia s postihnutím sú najväčšou menšinou
na svete a máme najmenšie zastúpenie
v zábavnom priemysle.
Doktori hovorili, že nebudem chodiť,
no som tu pred vami.
No ak by som vyrastala so sociálnymi médiami,
nemyslím si, že by som bola.
Dúfam, že spolu
dokážeme vytvoriť pozitívnejší pohľad
na postihnutých v médiách a každodennom živote.
Možno ak by existovalo viac pozitívnych pohľadov,
podporovalo by to menej nenávisti na internete.
Alebo možno nie.
Možno stále treba na výchovu
našich detí celú dedinu.
Moja kľukatá cesta ma doviedla
na niekoľko fantastických miest.
Kráčala som po červenom koberci
po boku televíznej divy Susan Lucci
a ikonickej Lorraine Arbus.
Hrala som vo filme s Adamom Sandlerom
a pracovala s mojím idolom,
skvelým Daveom Matthewsom.
Precestovala som svet ako headliner
Arabs Gone Wild.
Bola som delegátkou
reprezentujúcou skvelý štát New Jersey
na DNC v roku 2008.
A založila som Maysoon's Kids,
charitu ktorá sa snaží
dať utečeneckým deťom z Palestíny
kúsok šance, ktorú dali mne moji rodičia.
Ale moment, ktorý vyniká najviac,
bol ten keď – okrem tohto momentu –
(smiech) (potlesk)
moment, ktorý vyniká najviac,
bol ten, keď som vystupovala
pre muža, ktorý lieta ako motýľ
a bodá ako včela,
má Parkinsona a trasie sa tak ako ja,
Muhammada Aliho.
(potlesk)
To bolo jediný krát,
kedy ma môj otec videl vystupovať naživo,
a túto prednášku chcem venovať jeho pamiatke.
(po arabsky)
Volám sa Maysoon Zayid
a ak ja dohopsám, vy dohopsáte tiež.
(potlesk)