Allt är sammankopplat.
Som en Shinnecockindian, lärde jag mig detta när jag växte upp.
Vi är en liten fiskestam
belägen på sydöstra spesten av Long Island
nära staden Southampton i New York.
När jag var en liten flicka
tog farfar med mig ut i solen, en varm sommardag.
Det fanns inga moln på himlen.
Efter en stund började jag svettas.
Han pekade upp mot himlen, och han sa:
"Titta, kan du se det där?
Det är en del av dig där uppe.
Det är ditt vatten som bidrar till att skapa molnet,
som blir till regnet, som vattnar grödorna,
som föder djuren."
I min fortsatta utforskning av områden i naturen,
som har förmåga att illustrera sammankopplingen av allt liv,
började jag med att jaga stormar, 2008,
efter att min dotter sagt: "Mamma, du borde göra det där."
Och tre dagar senare, körandes väldigt fort,
fann jag mig själv förfölja ett ensamt jättemoln, en supercell,
som kan ge ifrån sig hagel stora som grapefrukter
och spektakulära tromber,
trots att bara två procent av dem faktiskt gör det.
Dessa moln kan växa sig jättestora, upp till 80 km breda
och nå 20 000 meter upp i atmosfären.
De kan bli så stora att de blockerar allt dagsljus
så det blir mörkt och illavarslande att stå under dem.
Att jaga stormar är en mycket taktil upplevelse.
Det blåser en varm, fuktig vind i din rygg
och doften av jorden, vetet, gräset och de laddade partiklarna.
Och så har vi färgerna i molnen;
av hagel som bildas, det gröna och det turkost blåa.
Jag har lärt mig respektera blixtarna.
Jag brukade ha rakt hår.
(skratt)
Jag skojar bara.
(skratt)
Vad som verkligen hänför mig
är hur stormarna rör på sig, hur de virvlar runt, snurrar och ondulerar
med sina lava-lampa-liknande mammatus-moln.
De förvandlas till ljuvliga monster.
När jag fotograferar dem,
så kan jag inte undvika att tänka på farfars lektion.
När jag står under dem,
ser jag inte bara ett moln,
utan förstår att det jag har förmånen att bevittna
är samma krafter, samma process, i en småskalig version,
som skapade vår galax, vårt solsystem, vår sol,
och även denna vår planet.
"Alla mina relationer" (mitakuye oyasin).
Tack. (applåder)