["New York Close Up"]
[ZVUK METALA KOJI PUCA]
Nosila sam zatamljene naočale.
Ljudi su mi rekli da je razlog zašto sam izražajna
taj što nosim te naočale.
[ZVUK STROJA ZA KAVU]
Oni su predložili: "Zašto ih ne bi promijenila u ružičaste naočale?"
U svakom slučaju, napravila sam naočale koje mi omogućuju
gledati na svijet kroz aromu kave--
moje najdraže stvari.
Mislila sam da ću možda biti romantična ako to napravim, znate?
["Aki Sasamoto se Osjeća Rastegnuto"]
[The Kitchen, Chelsea, Manhattan]
Planiram performansu i
razmišljam da će to biti strukturirana improvizacija,
i strukture ili "scorevi" zadani su instalacijama koje stvaram.
Koristim performansu kako bih produbila svoje zanimanje za pripovijedanje.
Nikada ne znam kada će projekt započeti
ali je možda započeo kada sam shvatila da želim staviti
trampolin u kontejner.
Ali ne znam ako je kontejner došao zbog trampolina,
ili zato što sam jedino željela
je skakati unutar i van kontejnera.
Željela sam iskusiti upravo ovdje,
između podzemlja i iznad zemlje.
Kad god pokušam reći da je ovo djelo o
ovome ili onome,
tada se počinjem osjećati kao lažljivica.
Gotovo se osjećam da izvodim performanse da bih doznala
odgovore na svoja vlastita pitanja.
--Da bi živio miran uredski život,
--nekako moraš promatrati
--elastičnu konstantu svojih kolega.
--Ljudi uvijek vole elastičnu konstantu,
--Postaju lijeni i čudni.
--Ti ljudi ti daju nemaštovita opravdanja
-- i ne dolaze se družiti u tvoj dom
--jednom kada se preseliš u nezgodno susjedstvo.
--Većina incidenata u životu
--može se objasniti unutar
--elastične granice.
U posljednje vrijeme, osjećam se rastegnuto na sve strane i ....
umorno--
pokušavajući raditi dnevni posao
i pokušavajući stvarati umjetnost--
i zanimalo me koliko netko može sebe napregnuti.
Zato sam počela razmišljati o elasticitetu
i testiranju te granice.
Zanima me deformacija koja se događa.
[Rutgers University, New Brunswick, New Jersey]
[ARYA TEWATIA] Ovo je mehanički stroj za testiranje.
U osnovi može vući, gurati--
[Arya Tewatia, School of Engineering]
trgati stvari koliko treba
da se uoče finitni krajevi onoga što materijal može izdržati
i kako se lomi.
Ali granica razvlačenja je zbilja kada
ne postoji mogućnost oporavka
od bilo koje štete koju ste nanijeli materijalu--lomeći ga.
[SASAMOTO] Događa se...
[TEWATIA] Da. ovaj ovdje se upravo lomi.
[ZVUK METALA KOJI PUCA]
[SASAMOTO] Wow.
--Svaki incident u životu može se izmjeriti
magnitudom elastične konstante.
--Neki ljudi imaju višu konstantu.
--Ti ljudi imaju tendenciju biti izgubljeni u životu.
--I donji broj predstavlja dosadu.
Uvijek sam imala problem
kada god bih učila ili čitala o znanosti
ili matematici
željela sam to iskusiti.
I kakav je osjećaj biti sam grafikon?
Kakav je osjećaj sebe staviti
na mjesto čelika koji se vuče?
[Zvuk aviona]
Svaki put kada vidim prostor koji je dovoljno velik da uđem u njega,
sviđa mi se tamo se smjestiti.
Mislim da je
moj interes osjetiti kožu,
želim samo znati da sam živa.
[SMIJEH]
Ovo djelo mi reklo, nakon što sam ga napravila,
da me zanima da bivam vučena.
Kako mogu produžiti proces deformacije bez pucanja?
To je neka vrsta pitanja.
I hipoteza je ta da
možeš ostati u području plastične deformacije
i nazvati ju ljepotom--
i nadam se, nikada ju ne završiti.
--Koliko ste elastični?
--Visoka konstanta?
--Riskirate li da se izgubite?
--Ili niska konstanta?
--Riskirate li da vam bude dosadno?
--Želite li da vam bude dosadno u vašem gradu?
--Želite se pogubiti u dalekoj književnosti?
-- Ili se želite savijati?
--Želite li se savijati između različitih konstanti?
--Možete li to?
--Koliko elastični možete biti?