Dobro.
Volela bih da počnem malom vežbom imaginacije.
Zamislite da sedite za ovim stolom, prekoputa mene.
Sada ću vas zamoliti da gurnete jednu od ovih karata ka meni.
Zato molim vas zamislite da gurate jednu od ovih karata ka meni.
OK, uzmite broj koji odgovara karti koju ste gurnuli
i zapamtite ga - to je važno je za kasnije.
Sada, prelistaću ovaj špil karata
i zamoliti vas da izaberete kartu koju ćete videti u špilu.
Jeste li spremni?
Dobro, sada kada imate kartu u glavi,
dodajte vrednost te karte vašem prethodnom broju.
Na primer, ako ste izabrali šesticu tref, dodajte šest,
ako je As, dodajte jedan,
i uzmite 11 za bilo koju kartu sa slikom.
Imate li vas konačan broj u glavi?
Savršeno.
Molim vas izaberite pojam koji odgovara vašem konačnom broju.
Sada, evo šta je zabavno.
Biće puno ljudi koji gledaju ovaj video,
i svi vi imate različite osobenosti i različite preferencije.
A ipak,
velika većina vas upravo razmišlja o kiviju,
ili, ukoliko ste levoruki verovatno o klipu kukuruza.
Da, upravo sam vas zavarala.
I iskoristila sam vaše psihološke predrasude
kako bih uticala na obe vaše odluke.
Radim u MAGIC laboratoriji
na londonskom Goldsmit Univerzitetu,
koji nije samo mesto gde pravimo da nam asistenti nestaju,
nego koristimo mađioničarske trikove da bismo proučavali psihološke procese,
kao što su pažnja, percepcija, obmana i slobodna volja.
Fascinirana sam suptilnim faktorima koji utiču na nase izbore,
i kako nam razumevanje naših mana može povratiti nešto moći.
Mađioničarski trikovi pružaju moćan alat za istraživanje ovoga,
i naši eksperimenti su to pokazali.
Prvo, mi ljudi težimo da idemo za najlakšim odlukama.
Trikom koji sam izvela sa kartama
većina ljudi je izabrala kartu koju sam ja želela da izaberu,
jer sam je prezentovala malo duže od ostalih.
I ona je postala najlakši izbor za vas mozak,
U našem slučaju,
većina vas je verovatno izabrala desetku srce, je l' tačno?
I mnogo drugih trikova je zasnovano na ovom principu
jednostavnih odluka.
Zato što su mađioničari veoma svesni
da naš mozak, da ne kažemo "mi", teži da bude pomalo lenj.
Vežba koju smo uradili sa četiri karte je, takođe, dobar primer za ovo.
Zasnovana je na drugom triku koji sam proučavala,
gde sam učesnicima tražila da fizički gurnu
jednu od četiri karte ka meni.
Otkrili smo da oko 60 procenata ljudi izabere treću kartu sleva,
a ako su levoruki,
uobičajeno izaberu drugu kartu zdesna.
Ovo je ponovo zasnovano na principu jednostavnih opcija,
jer kartu koju većina ljudi izabere
je najjednostavnije dohvatiti dominantnom rukom.
Dakle, znala sam da će većina vas
završiti sa jednim od ova dva broja,
i to mi je omogućilo da procenim
dve najverovatnije stvari sa kojima ćete vi završiti.
Ali ovde se ne radi samo o magiji.
Takođe se radi o tome kako se na nas utiče u svakodnevnom životu.
Znate, priče i političari
igraju se vašim mozgom sve vreme,
jer i oni znaju da smo skloni da biramo i da nam se sviđa
ono što je lako dostupno ili vidljivo.
Na primer, kada ste u prodavnici,
birate flašu vina ili pakovanje pirinča
između mnoštva poređanog na rafovima,
vas prvi instikt je da gledate
samo one koji su na policama ispred vaših očiju, zar ne?
Jednostavnije je i zahteva manje truda.
Da li ste znali da mnoge robne marke zapravo pregovaraju
da budu u "zoni oka" na policama u prodavnicama
zbog tog principa jednostavnih opcija?
A to je i taktika koju koriste mnogi političari.
Kada je informacija tačno ispred naših očiju na društvenim mrežama,
pristupačna je,
i apsolutno utiče na naše glasačko ponašanje.
Politički ishodi, kao referendum o Bregzitu
ili američki izbori 2016,
bili su pod jakim uticajem ciljanog oglašavanja,
čineći neke informacije,
koje nisu nužno bile istinite,
nesrazmerno lako dostupnim i vidljivim određenoj publici
kako bi uticali na njihove glasove.
Ali evo i dobre vesti.
Neki jednostavni faktori imaju uticaj na to koliko smo podložni uticaju.
U eksperimentu sa trikom sa četiri karte,
otkrili smo da jasno informisanje učesnika
da imaju izbor
zapravo može da ih navede da donesu promišljenije odluke,
za razliku od ponašanja na način na koji mi pokušavamo da se oni ponašaju.
Drugim rečima,
ja ili jednostavno tražim učesnicima da gurnu jednu od karata,
ili kažem,
"izaberite kartu, a onda je gurnite."
Kada su zamoljeni da izaberu kartu,
procenat ljudi koji je impulsivno izabrao najdostupniju kartu
opao je sa 60 na 35 procenata.
Dakle, izgleda da kada se podsetimo da imamo kontrolu nad svojim izborima
i znamo da su naše akcije bitne,
nasuprot akcijama bez razmišljanja,
možemo zapravo doneti ličnije odluke
i manje smo podložni uticaju.
Dozvolite da vam pokažem još jedan trik,
koji je osmislio britanski iluzionista Deren Braun,
da bih iznela poentu.
Ovaj koristi takozvani "prajming" (pripremanje), u psihologiji.
Prajming se dešava kada izlaganje nečemu
utiče na vaše misli i ponašanje kasnije,
a da niste svesni
da vas prva stvar vodi do određene mere.
Trik se obično izvodi u intimnijem okruženju,
gde bih bila direktno okrenuta vama
ali pokušaćemo zajedno.
Samo se fokusirajte na mene najbolje što možete,
ali ne dozvolite da utičem na vaš izbor.
Pokušaću da prenesem mentalno identitet karte
o kojoj mislim.
Jeste li spremni?
OK, kao prvo napravite svetle i žive boje.
Zamislite ekran u svojoj glavi,
i na ekranu, male brojeve, nisko u uglovima karata,
a zatim u vrhu karata.
A zatim u sredini,
u centru karata,
bum, bum, bum, znak.
Da li uspeli?
OK, kladiću se da je većina vas
mislila o trojki karo,
ali izabrala drugu kartu, je l' tako?
Kao što ste možda primetili,
jako sam se trudila da utičem na vaš izbor svojom gestikulacijom
dok sam vam davala instrukcije.
Izučavajuci ovaj trik,
ustanovili smo da oko 18 procenata ljudi izabere trojku karo,
i oko 40 procenata izabere trojku u bilo kom znaku,
potpuno nesvesni činjenice da sam njima manipulisala.
Dakle, šta se ovde dogodilo?
Pošto ste bili svesni
da pokušavam da utičem na vaš izbor,
verovatno ste više pažnje obratili na to šta sam radila.
i to je većinu vas navelo da birate svesnije
od naših učesnika koji nisu imali informaciju
o tome ko sam ja, šta proučavam
ili šta pokušavam da uradim sa njihovim umovima.
Dakle stvar je u tome,
u svim našim eksperimentima,
uspevali smo da snažno utičemo na ljudski izbor karata
dok oni izveštavaju da se osećaju potpuno slobodno i kontrolišu svoje izbore.
I taj nedostatak samosvesti
čini političare, kompanije
i uticaj drugih ljudi moćnijim,
jer mi možemo misliti da imamo kontrolu nad našim izborima
kada je nemamo.
U političkom ili u našem potrošačkom ponašanju,
ako ne obraćamo pažnu,
obmanjujući sadržaj i razmetljivi oglasi mogu samo da nas prevare.
Šta ako bismo, u našim svakodnevnim životima,
češće zastali i svesno odabrali
pre nego što se prepustimo ovoj impulsivnoj, reaktivnoj zveri u nama?
Mi zapravo možemo postupati svesnije
ako imamo na umu
da je na nas lako uticati.
Hvala.