Я розповім вам історію,
історію про те,
як з'явився на світ найнебезпечніший споживчий продукт.
Це сигарета.
Це єдиний продукт,
який при належному використанні
прирече половину курців зі стажем на неминучу смерть в майбутньому.
Але ця історія також розповідає,
чим ми займаємося в Управлінні продовольства та медикаментів,
і особливо, над чим ми працюємо,
щоб створити сигарету майбутнього,
яка не буде викликати залежність.
Більшість вважає, що проблема нікотинової залежності в США
давно зникла завдяки прогресу за останні 40-50 років
у споживанні та поширенні нікотину.
І це правда:
рівень нікотинової залежності як ніколи раніше низький,
і серед дітей, і серед дорослих.
Також правда, що ті, хто продовжують курити,
викурюють менше сигарет за день,
аніж це було в інший період історії.
А що, коли я скажу,
що активне і пасивне куріння насамперед
залишається головною причиною
тих захворювань і смертей у цій країні, яких можна було б уникнути?
Так, це правда.
А коли я скажу, що куріння вбиває набагато більше людей,
ніж ми могли собі уявити?
Це теж правда.
Щороку куріння вбиває більше людей, ніж алкоголь, СНІД, аварії на дорогах,
наркотики, вбивства і самогубства разом взяті.
Рік за роком.
У 2014 році попередник містера Адамса
опублікував п'ятдесятий ювілейний звіт
про здоров'я та куріння.
Річний рівень смертності, викликаної курінням, збільшився,
бо також виріс список хвороб, пов'язаних з курінням.
За мінімальними підрахунками,
куріння щорічно вбиває 480 тисяч американців.
І цих смертей можна було б уникнути.
Як нам переварити подібну статистику?
Багато чого почутого на цій конференції
описує окремі випадки та особистий досвід.
Як нам боротися з цим на державному рівні,
коли 480 тисяч матерів,
татусів, доньок, братів, тіток і дядьків
щорічно вмирають безглуздою смертю через тютюн?
А що ж буде, якщо уявити собі майбутню перспективу
і зробити нескладні обчислення?
З моменту публікації цього звіту минуло 5 років,
саме тоді підняли цю жахливу статистику за ці півстоліття,
а це понад 17 мільйонів смертей у США через споживання тютюну,
основним чином, через сигарети,
яких можна було б уникнути.
Генеральний хірург США зробив висновок,
що 5,6 мільйонів дітей, що живуть у США у 2014-му році,
передчасно помруть через сигарети.
Це 5,6 мільйонів дітей.
Тож це величезна проблема охорони здоров’я для всіх нас,
але особливо для нас як працівників
управління з контролю якості продуктів, медикаментів і тютюнових виробів.
Що ми можемо вдіяти?
Що ми можемо зробити для зміни ситуації, яка склалася?
Що ж, у нас є цікавий посібник, який допомагає розплутувати проблеми,
от наприклад: Як з'явилася відома нам сигарета?
Яка справжня природа тютюнового та сигаретного бізнесу?
Що відбувається з індустрією
на історично нерегульованому ринку?
Наш посібник —
це колишні таємні внутрішні документи тютюнової промисловості.
Приєднуйтесь до мене
в подорожі по історичних документах тютюнової індустрії.
1963-ій рік,
25 років до того, як генеральний хірург США зміг зробити висновок про те,
що нікотин і сигарети викликають звикання.
Це було невідомо аж до звіту Генерального хірурга США в 1998.
1963-ій рік,
рік до найпершого звіту Генерального хірурга США в 1964 році.
Я пам'ятаю 1964-ий рік.
Я не пам'ятаю зміст самого звіту,
але я пам'ятаю 1964 рік.
Я був дитиною з Брукліна.
Це було в той час,
коли курив майже кожен другий дорослий в США.
В той час обоє моїх батьків були затятими курцями.
Вживання тютюну було настільки буденним,
то були навіть не Північна Каліфорнія, Вірджинія або Кентукі,
це був Бруклін,
і ми робили попільнички для батьків на уроці мистецтв та ремесел.
(Сміх)
Мої попільнички були досить жахливими, та все ж були попільничками.
(Сміх)
Чаша з сигаретами у вітальні у нас вдома або в сусідів
була чимось повсякденним,
це було жестом гостинності у разі приходу друзів.
Добре, ми знову в 1963-му році.
Провідний юрист компанії "Brown and Williamson",
третьої найбільшої в США тютюнової компанії,
написав наступне:
"Нікотин викликає залежність.
А це значить, що ми продаємо нікотин — наркотик, що викликає звикання. "
Це чудове твердження
для всього сказаного і несказаного.
Він не сказав, що вони займаються цигарковим бізнесом,
не сказав, що вони займаються тютюновим бізнесом.
Він сказав, що вони займаються продажем нікотину.
Філіп Морріс у 1972 році сказав:
"Сигарета — це не продукт,
це упаковка.
Продукт — це нікотин.
Упаковка — це контейнер для зберігання щоденного запасу нікотину.
Сигарета — це лише дозатор для порції нікотину. "
Ми повернемось до цього поняття пізніше.
У 1972-му році Річард Рейнольдс сказав:
«У певному сенсі тютюнову промисловість можна розглядати як спеціалізований,
високо ритуалізований та стилізований сегмент фармацевтичної промисловості.
Тютюнові вироби як ніщо інше вміщають і постачають нікотин,
потужні ліки з різноманітними фізіологічними ефектами».
У той час і протягом багатьох десятиліть
галузь публічно заперечувала звикання
і повністю заперечувала причинно-наслідкові зв’язки.
Але вони знали справжню природу свого бізнесу.
Повідомлення про загрозу здоров'ю від куріння з'являлися час від часу,
і так тривало десятиліттями.
Як реагувала галузь?
І як вони реагували
на цьому історично нерегульованому ринку?
Повертаючись до 1930-х років,
саме реклама широко розповсюдила
образи лікарів та інших медичних працівників,
які давали обнадійливі заяви.
Це реклама "Лакі Страйкс",
популярної марки сигарет 30-х років:
[20 679 лікарів говорять: ""Лакі" не так дратують.
Ваш захист горла від подразнення та кашлю."]
(Сміх)
Ми сміємося,
але це була саме та реклама,
яка давала обнадійливі повідомлення для нашого здоров'я.
Перенесемося в 1950-ті, 60-ті та 70-ті роки.
І тут, знову ж таки, за відсутності регулювання,
ми побачимо зміни в продукті і його дизайні
як реакцію на повістку дня про здоров'я.
Це фільтр "Кент Майкронайт".
Інновацією, якщо хочете, була цигарка з фільтром.
[Повне задоволення від куріння ...
плюс доказ кращого, ніж будь-коли захисту здоров'я.]
Курець цього продукту не знав,
навіть не знав лікар
і не знав уряд —
це був фільтр, покритий азбестом.
Тож коли курці курили цю сигарету з фільтром
і все ще вдихали хімічні речовини та дим,
які, як відомо, пов'язані з раком і хворобами легень,
і хвороб серця,
вони також поглинали і азбестові волокна.
У 1960-х і 1970-х роках
так званою інновацією стала легка сигарета.
Це типова марка дня, яка називалась "Тру".
І це після того, як почали виходити звіти Генерального хірурга.
Бачите занепокоєний вигляд її обличчя.
"Враховуючи все, що я чула,
я вирішила або кинути палити, або курити "Тру".
Я курю "Тру"."
(Сміх)
[Сигарета з нижчим вмістом смол, нижчим вмістом нікотину]
Далі пише: «Подумайте про це».
А ще нижче дрібним шрифтом
вказані цифри, вміст смол та нікотину.
Якою була легка сигарета?
Як це працювало?
Це ілюстрація модифікації виробу,
під назвою "вентиляційний фільтр".
Це не відірваний фільтр.
Це просто зображення,
щоб ви могли побачити ряди лазерно- перфорованих вентиляційних отворів,
які зробили у фільтрі.
Коли дивишся на справжню сигарету,
це важче побачити.
У кожному патенті на цей виріб видно,
що вентиляційні отвори повинні знаходитись на відстані 12 міліметрів
від губного кінця фільтра.
Як це працювало?
Сигарету клали у пристрій.
Пристрій починав пихкати сигаретою
і записувати рівень смол та нікотину.
Коли палив пристрій,
зовнішнє повітря проходило через ці вентиляційні отвори
і розбавляло кількість диму, що проходить через сигарету.
Таким чином, коли машина палила,
дійсно виділялось менше смол та нікотину
в порівнянні зі звичайною сигаретою.
Але тютюнова індустрія знала,
що люди не курять, як машини.
Як люди курять це?
Куди йдуть пальці?
(Шум)
Куди йдуть губи?
Я говорив вам, що в патенті сказано,
що отвори знаходяться на відстані 12 міліметрів від краю губи.
Курець навіть не знав, що вони там,
але між пальцями і губами отвори закриваються.
І коли отвори закриваються, це вже не легка сигарета.
Тож насправді в легкій сигареті
міститься стільки ж нікотину,
скільки і в звичайній сигареті.
Різниця була в тому, що ззовні.
Але як тільки ви блокуєте зовнішню сторону —
це звичайна сигарета.
Конгрес розпочав діяльність УПМ в галузі регулювання тютюнових виробів
10 років тому.
На початку ви почули статистику
про надзвичайний вплив сигарет на рівень хвороб та смертей.
Ми також приділили багато уваги тому,
як сигарета працює в якості пристрою для доставки речовин
та її надзвичайній ефективності у постачанні нікотину.
Давайте подивимось.
Коли курець затягується сигаретою,
нікотин з цієї затяжки потрапляє в мозок
менше, ніж за 10 секунд.
Менше 10-ти секунд.
У мозку
є такі речі, які називаються «нікотиновими рецепторами».
Вони там ...
чекають.
Вони, за словами Філіпа Морріса,
чекають чергової «дози нікотину».
Курець, якого ви бачите ззовні,
скупчившись з іншими курцями
на холоді,
на вітрі,
під дощем,
відчуває спрагу
і може відчувати симптоми абстиненції.
Ці симптоми — це хімічне повідомлення,
яке рецептори посилають організму,
кажучи: «Нагодуй мене!»
І продукт, який може доставити ліки менш, ніж за 10 секунд,
виявляється неймовірно ефективним продуктом з неймовірним ефектом звикання.
Ми спілкувалися з багатьма експертами з лікування наркоманії
протягом багатьох років.
І історія, яку я чую, повторюється знову і знову:
"Я довгий час рятував людину від героїнової залежності
або від кокаїну і креку,
але я не можу змусити їх кинути палити.»
Велика частина розгадки криється в цій 10-секундній деталі.
УПМ має можливість
використовувати засоби контролю за продуктами, щоб зробити сигарети
з мінімальним рівнем шкідливих речовин або взагалі без ефекту звикання.
Ми працюємо над цим.
І ця політика може сильно вплинути на населення.
Рік тому ми провели динамічне моделювання населення,
і опублікували результати в "Нью-Інгленд Джорнел".
І через вплив цієї політики на покоління,
який я поясню через хвилину,
ось наші прогнози на кінець століття:
більше 33-ох мільйонів чоловік,
які за інших обставин стали б звичайними курцями — ними не стануть,
бо сигарета, з якою вони будуть експериментувати,
не зможе ні викликати, ні утримати залежність.
Результатом стане те, що рівень куріння серед дорослого населення
зменшиться до менш, ніж півтора відсотка.
І ці дві речі разом узяті
зможуть запобігти понад восьми мільйонам смертей,
пов'язаних з палінням, які, за інших обставин, сталися б
через вплив цього фактора на цілі покоління.
Чому я кажу «покоління»?
Справа в дітях.
Дев'яносто відсотків дорослих людей почали курити, коли були дітьми.
Половина з них стали регулярно палити до того,
як досягли повноліття і змогли купити пачку сигарет.
Половина з них стабільно палила до 18 років.
Просто експеримент.
Стабільне куріння.
Залежність.
Десятиліття паління —
потім хвороба.
Саме тому ми говоримо про продукт,
який рано чи пізно вб'є половину своїх довготривалих споживачів.
Вплив поколінь на цю політику нікотинового зниження —
надзвичайно великий.
У тих старих промислових документах було сказано слово молодим людям.
Їх описували як «замінюючих курців».
Вони заміщують дорослих курців, залежних від сигарет,
які померли або кинули палити.
Майбутні покоління дітей,
особливо підлітки, будуть під ризиком потрапити у ту ж ситуацію.
І ми не можемо це зупинити.
Але що коли єдина сигарета, яку вони зможуть дістати,
більше не викликатиме залежність?
Ця рентабельність інвестицій в охорону здоров'я
матиме вплив на багато років уперед.
Я нічого не сказав про електронні сигарети.
Але я повинен розповісти щось про електронні сигарети.
(Сміх)
Ми маємо справу з поширенням
електронних сигарет серед дітей.
І найбільше нас турбує,
разом зі зростаючими цифрами,
сама поширеність проблеми.
Не тільки те, що більше дітей починає
захоплюватися електронними сигаретами,
а те, що вони братимуться за сигарету 20 днів на місяць,
більше, аніж будь-коли з моменту появи їх на ринку.
І в УПМ ми робимо все, що можемо,
через програми та політику,
в першу чергу, щоб донести до дітей,
що це не безпечний продукт,
і переконатися, що діти не почнуть палити та експериментувати
з жодним тютюновим виробом,
незалежно, чи присутній процес згоряння чи ні.
Але уявіть електронні сигарети на правильно регульованому ринку,
як щось, що може принести користь
залежним дорослим курцям,
які намагаються відмовитися від сигарет.
Отже, я залишаю вам наступне бачення:
уявіть собі світ,
в якому єдина сигарета, з якою майбутні покоління дітей
могли б експериментувати,
більше не зможе викликати
або підтримувати залежність, завдяки єдиній засаді.
Уявіть собі світ,
в якому курці піклуються про своє здоров'я,
зокрема, коли цієї засади дотримуватимуться:
звести рівень нікотину до мінімуму або навіть усунути залежність.
І вони зможуть перейти до альтернативних і менш шкідливих форм
отримання нікотину,
починаючи зі схвалених УПМ нікотинових препаратів,
як-от жувальна ґумка, пластир чи смоктальна таблетка.
І нарешті,
уявіть собі світ і належним чином регульований ринок, де продукти,
чи то електронні сигарети, чи будь-яка інша технологія
належатимуть не розробникам чи маркетологам,
що вирішуватимуть, які продукти вийдуть на ринок,
які вимоги до них висувати,
а саме вчені УПМ
розглядатимуть заявки
і вирішуватимуть, використовуючи стандарт, який Конгрес довірив нам
впроваджувати і застосовувати:
чи повинен конкретний продукт вийти на ринок,
тому що маркетинг цього продукту і слово нашого закону
відповідають вимогам для захисту здоров'я населення.
Це потужні інструменти регулювання,
які знаходяться в межах нашої досяжності,
аби впоратися з тим, що лишається
головною причиною виникнення хвороб і смертей у країні,
яким можна запобігти.
Якщо ми все зробимо правильно,
то ця траєкторія з 5,6 мільйонами дітей
зламається.
Дякую.
(Оплески)